Провадження №: 3/752/1043/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 лютого 2024 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши об`єднані матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 925686 від 10.12.2023 ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства психологічного характеру стосовно дочки ОСОБА_2 , за наступних обставин.

Так, 10.12.2023 о 20 год 40 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила сварку з ОСОБА_2 , в ході якої ображала її та принижувала.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що у зазначений в протоколі день, час та місці між нею та дочкою виникло звичайне непорозуміння. Через збіг тяжких сімейних обставин, дочка і вона перебували у надто емоційному стані, що і призвело до побутової сварки, між тим жодних насильницьких дій по відношенню до дочки не вчиняла.

Потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що у визначений у протоколі день і час між нею і матір`ю відбулася звичайна побутова сварка, між тим під впливом емоцій вона викликала поліцію. Шкоди її психологічному і фізичному здоров`ю не завдано, претензій матері не має, конфлікт вичерпано. Просила не застосовувати до матері адміністративне стягнення.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілої ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Пунктом 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» економічне насильство це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства.

За наслідками розгляду справи встановлено, що у визначений у протоколі день і час між ОСОБА_1 стався побутовий конфлікт із дочкою ОСОБА_2 , яка під впливом емоцій викликала поліцію. Факт вчинення насильницьких дій заперечується як ОСОБА_1 , так і самою потерпілою ОСОБА_2 . Доказів зворотного матеріали справи не містять, як доказ вини до протоколу долучено рапорт оперативного чергового і письмові пояснення потерпілої, обставини викладені в яких, потерпіла під час розгляду справи заперечувала, пояснюючи це тим, що викликала поліцію і дала пояснення про вчинення її матір`ю домашнього насильства під впливом емоцій.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт ОСОБА_1 домашнього насильства стосовно дочки ОСОБА_2 .

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що здійснення підтримки обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення відповідними органами не здійснюється, а суд не здійснює збирання додаткових доказів, суд приходить до висновку про відсутність як події, так і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП у діях ОСОБА_1 , що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.9, п.1 ч.1 ст.247, ч.1 ст. 173-2, ст.ст.251-252, 280, 283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Єсауленко М.В.