Справа № 943/1965/23 Головуючий у 1 інстанції: Журибіда Б.М.
Провадження № 33/811/1762/23 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Буського районного суду Львівської області від 17 листопада 2023 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Буського районного суду Львівської області від 17 листопада 2023 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, місце праці не встановлено, проживає в АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок судового збору на користь держави.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 12.10.2023 о 02.22 год в м. Буськ по вул. Шашкевича Золочівського району Львівської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Фольксваген Гольф, н/з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, в КНП Буська ЦРЛ, чим порушив п. 2.9 а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На постанову судді Потерайко Р.В. подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови Буського районного суду Львівської області від 17 листопада 2023 року; скасувати оскаржувану постанову а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що оскаржувану постанову ним отримано в приміщенні Буського районного суду 27 листопада 2023 року. Зазначає, що в судовому засіданні було проголошено лише резолютивну частину, а постанову виготовлено протягом трьох днів з часу проголошення. Вважає, що з цих причин строк подання апеляційної скарги підлягає поновленню.

Апелянт свої апеляційні вимоги мотивує тим, що не погоджується із оскаржуваною постановою і вважає її незаконною та необгрунтованою, оскільки судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Апелянт стверджує, що він автомобілем не керував і за кермом не перебував. Дану обставину він повідомив у суді першої інстанції, однак його доводи було залишено без уваги і суд такі у оскаржуваній постанові не спростував.

Звертає увагу, що з наданого відеозапису факт його керування автомобілем у розумінні Правил дорожнього руху беззаперечно не доведений, а відеозапис події не містить інформації про рух автомобіля під його керуванням.

Апелянт вважає, що його перебування поряд з автомобілем, жодним чином не свідчить про керування ним вказаним транспортним засобом у нетверезому стані, тому не може слугувати доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не прибув, хоча був належним чином був повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, водночас подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 .

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 652363 від 12.10.2023 року; рапортом; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; висновком щодо результатів медичного огляду водія № 226 від 12.10.2023 року, який проведений лікарем о 02.45 год, водій ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, результат огляду 1,35 % проміле; відеозаписом з місця події та іншими доказами, що наявні у матеріалах справи.

Відповідно до пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно із диспозицією ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, у разі керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції або у разі відмови від проходження огляду для визначення такого стану.

У відповідності до положень ст. 254 КУпАП у разі виявлення правопорушення уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності складається протокол.

Право поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів унормовано Законами України "Про Національну поліцію", "Про дорожній рух", постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" (далі- Порядок), наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" (далі- Інструкція).

Натомість обов`язком водіїв є дотримання вимог законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, Правил дорожнього руху України, а у випадку їх недотримання настає, зокрема, адміністративна відповідальність.

Порядок проходження огляду особами, які керують транспортними засобами, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції встановлюється положеннями ст.266 КУпАП, Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку від 17.12.2008 №1103.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У виконання вищевказаних вимог КУпАП до матеріалів справи додані відеозаписи з нагрудних камер щодо обставин складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 .

Долучені до матеріалів справи відеозаписи, що переглянуті в суді апеляційної інстанції, відображають події, які відбулися 12.10.2023 року.

Так, відеозапис розпочинається коли працівник поліції підходить до автомобіля, з місця сидіння водія вийшов ОСОБА_1 . Під час спілкування з останнім у поліцейського виникли підстави вважати, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, про що було доведено до відома водія (а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя), тому поліцейський запропонував водієві проїхати до медичного закладу для проходження відповідного огляду, на що останній погодився. Під час пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 поводив себе як водій транспортного засобу та не висловив жодних заперечень з приводу того, що він керував транспортним засобом. З урахуванням наведеного, будь-яких сумнівів у тому, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом за обставин, зазначених у протоколі, у суду не виникло.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення містяться письмові пояснення водія ОСОБА_1 , де останній зазначив, що «… не буде такого більше…», що апеляційним судом розцінюється як визнання своєї вини.

Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності з іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як належний доказ у справі.

Будь-яких фактичних даних, які б спростували чи ставили під сумнів достовірність відеозаписів апелянтом не надано. Не встановлено таких і під час апеляційного розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, лікарем КНП Буська ЦРЛ. Згідно висновку результатів медичного огляду водія № 226 від 12.10.2023 року, який проведений лікарем о 02.45 год, водій ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, результат огляду 1,35 % проміле.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування або зміни оскаржуваної постанови суду, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

Судом враховано рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2007 року у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», за яким будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Поновити ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови судді Буського районного суду Львівської області від 17 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Буського районного суду Львівської області від 17 листопада 2023 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає

Суддя Альберт БЕЛЕНА