ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчук В.Т., за участю секретаря судового засідання Костюк Л.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Сокирянського районного суду Чернівецької області від 17 січня 2024 року, -

У С Т А Н О В И В:

Постановою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 17 січня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП і за його вчинення накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 13 січня 2023 року о 12 год. 30 хв., діючи в складі групи осіб, спільно із громадянином ОСОБА_2 , вчинив спробу незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України, у зв`язку з чим був виявлений прикордонним нарядом «Контрольний пост» у контрольованому прикордонному районі на напрямку 0107/06 прикордонного знаку, на відстані 25000 метрів від лінії державного кордону на території Сокирянської ОТГ Дністровського району Чернівецької області.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про Державний кордон України» від 04 листопада 1991 року, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Сокирянського районного суду Чернівецької області від 24 січня 2024 року скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Провадження №33/822/124/24 Головуючий у І інстанції: Унгурян С. В.

Категорія: ст. 204-1 КУпАП Доповідач: Марчук В. Т.

Свої доводи обґрунтовує тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано координати, де ним здійснено спробу перетнути кордон, не додано схему із зазначенням координат із прив`язкою до місцевості.

Вказує, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги його пояснення з напарником про те, що вони слідували у с. Чудей з метою придбання транспортного засобу марки «Ауді А8», у зв`язку з чим не мав умислу на перетин кордону.

Посилається на те, що матеріали справи не місять фото чи відеозаписів, які підтверджували його спробу перетнути кордон.

Зауважує, що наміру на незаконний перетин кордону він не мав, оскільки має бронювання військовозобов`язаного до 13 травня 2024 року.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просив розгляд справи провести без його участі.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Галайдюк Ф. І. був належним чином повідомлений про дату та час розгляду апеляційної скарги, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За наведених обставин вважаю за можливе розглянути справу без участі адвоката Галайдюка Ф. І. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, подану апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Апеляційний суд, відповідно до положень ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення судом першої інстанції не виконані в повному обсязі.

Частинами 1, 2 статті 9 Закону України «Про державний кордон України» передбачено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Крім того, ч. 3 ст. 9 вказаного Закону визначено що, пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна

Відповідно до ч. 1 ст. 12 зазначеного Закону пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан (воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень).

Апеляційний суд приймає до уваги, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків 18-60 років за кордон.

Досліджуючи матеріали справи в апеляційному порядку, суд вважає наявні в матеріалах справи докази недостатніми для обґрунтування вини ОСОБА_1 за критерієм «поза розумним сумнівом».

Частиною 2 статті 204-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

З протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 130818 від 13 січня 2024 року (а.с. 1) вбачається, що ОСОБА_1 13 січня 2023 року о 12 год. 30 хв., діючи в складі групи осіб, спільно із громадянином ОСОБА_2 , вчинив спробу незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України, у зв`язку з чим був виявлений прикордонним нарядом «Контрольний пост» у контрольованому прикордонному районі на напрямку 0107/06 прикордонного знаку, на відстані 25000 метрів від лінії державного кордону на території Сокирянської ОТГ Дністровського району Чернівецької області.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про Державний кордон України» від 04 листопада 1991 року, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Апеляційний суд вважає зазначений протокол неналежним доказом, оскільки, у порушення вимог ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, уповноваженою посадовою особою не конкретизовано місце вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому діяння, не зазначено координати, де нібито здійснено спробу перетину державного кордону, не додано схему із зазначенням цих координат із прив`язкою до місцевості.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в матеріалах справи відсутня схема правопорушення, на якій зафіксовані умовні позначки місця вчинення правопорушення, маршрут руху порушника та лінію державного кордону, а також фото чи відео фіксації факту вчинення правопорушення чи інших беззаперечних доказів, які б вказували на причетність та умисел ОСОБА_1 на перетин кордону в такий спосіб, яке ставиться йому у провину.

Перебування за 25 км від державного кордону не свідчить про намір незаконного його перетину.

Посилання районного суду на пояснення свідка ОСОБА_3 , як на доказ винуватості ОСОБА_1 , апеляційний суд розцінює критично, оскільки вказаний свідок не був очевидцем правопорушення. Він працює заступником начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) з персоналу, обставини справи йому відомі з доповіді від прикордонного наряду «Контрольний пост».

Разом з тим, суд першої інстанції залишив поза увагою письмові пояснення ОСОБА_1 від 13 січня 2024 року (а.с. 2), з яких вбачається, що він спільно з ОСОБА_2 прямував у Чернівецьку область з метою придбання транспортного засобу.

Із доданих до апеляційної скарги свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що 24 січня 2024 року ОСОБА_1 зареєстрував за собою транспортний засіб «Ауді А8» ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який придбав у жителя с. Чудей Чернівецького району Чернівецької області (а.с. 18-19).

За таких обставин, пояснення ОСОБА_1 від 13 січня 2024 року в частині мети поїздки об`єктивно підтверджені письмовими доказами.

Апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 мав при собі лише паспорт громадянина України, за допомогою якого було встановлено його особу, а будь-яких інших речей чи документів, які б вказували на наявність у ОСОБА_1 умислу на незаконний перетин державного кордону у нього вилучено не було.

Крім цього, ОСОБА_1 додано до апеляційної скарги Витяг з наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаних (а.с. 17) з якого вбачається, що ОСОБА_1 працює на ВП «Криворізька ТЕС» АТ «ДТЕК Дніпроенерго» та йому надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на 6 місяців, до 13 травня 2024 року.

Вищевказане надає підстави вважати, що у ОСОБА_1 не було умислу на незаконний перетин державного кордону.

Окрім цього, апеляційний суд звертає увагу на те, що у вину ОСОБА_1 ставиться вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, тобто спроби незаконного перетину державного кордону вчинена групою осіб. Однак в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б підтверджували особу ОСОБА_2 , про яку вказано у протоколі, його пояснення чи будь-які інші відомості на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 вчинили спробу незаконного перетину державного кордону.

Інших доказів, які б підтверджували обставин, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення в матеріалах справи не міститься.

Таким чином, дослідивши матеріали справи в апеляційному порядку, суд вважає що в матеріалах справи відсутні докази незаконного перетину кордону ОСОБА_1 за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Наявні докази, на які посилається суд першої інстанції, апеляційний суд оцінює виключно як припущення посадових осіб прикордонної служби, вони є недостатніми для обґрунтування вини ОСОБА_1 за критерієм «поза розумним сумнівом».

У відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

На переконання апеляційного суду, районний суд прийшов до помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, не навівши достатніх доводів на обґрунтування свого рішення, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-35, 245, 247, 248, 249, 251, 252, 294 КУпАП апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Сокирянського районного суду Чернівецької області від 17 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Т. Марчук