Справа № 466/6387/24
Провадження № 3/466/2030/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Львова Білінська Г. Б., з участю правопорушника ОСОБА_1 ., адвоката Буляндри Х. В., свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, який зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, якому роз`яснено права за ст. 268 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №55887 від 10.06.2024 року ОСОБА_1 , 09.06.2024 близько 20.38 год. за адресою АДРЕСА_2 , в телефонному режимі виражався в сторону громадянки ОСОБА_4 нецензурною лайкою, образивши її честь та гідність, громадську мораль, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю жінки, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , як особа, що притягається до адміністративної відповідальності свою вину у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення заперечує, складення вищезазначеного протоколу щодо себе вважає безпідставним, зазначаючи, що в телефонній розмові жодних нецензурних слів не вживав

Адвокат Буляндра Х. В. також вважає звинувачення безпідставними, а провадження уданій справі - таким, що підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, подавши письмове клопотання про закриття провадження у справі.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засідання стверджує, що під час телефонної розмови перебував у квартирі, зазначаючи, що розмова дійсно відбувалася на підвищеному тоні, проте жодної нецензурної лайки чи образ в сторону ОСОБА_4 не було.

Свідок ОСОБА_3 попередні свідчення підтвердила, зазначивши, що жодних слів, які могли б принизити честь і гідність громадянки вона не чула.

Суд вивчивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступного висновку.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст.245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу на підставі досліджених доказів орган (посадова особа) відповідно до ст.283 КУпАП виносить постанову.

Правопорушенням за ст. 173 КУпАП є дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Наслідком такої винної поведінки особи є порушення громадського порядку та спокою громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне саме до цього. Зазначені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку неповаги до суспільства.

В ході розгляду справи судом встановлено, що 09.06.2024 близько 20.38 год. за адресою АДРЕСА_2 , в телефонному режимі між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 виник конфлікт.

Однак, в матеріалах справи відсутнє покликання на те, що діями гр. ОСОБА_1 було порушено громадський порядок та спокій громадян. Вказівки на це протокол про адміністративне правопорушення не містить.

Таких обставин не встановлено і в ході розгляду справи судом.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи усе вищезазначене, у відповідності до положень ст. ст. 251-252 КУпАП, з урахуванням також положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, вважаю, що відсутні докази на підтвердження події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а, отже, є підстави для застосування наслідків, визначених пунктом 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно пункту 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, на підставі п.3 ч.1 ст.284 КУпАП суддя виносить постанову про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 9, 40-1, 173, 245, 247, 251-252, 271-272, 280, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Г. Б. Білінська