Справа № 450/2454/24 Провадження № 3/450/1618/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли 03 червня 2024 року від ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

27 травня 2024 року о 16 год. 45 хв. на 564 км автодороги «Київ-Чоп», в с. Деревач Львівського району Львівської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ГАЗ» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

10 червня 2024 року від адмінправопорушника ОСОБА_1 надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи та отримання копій відеозаписів, з якими ознайомився та отримав копії записів 12 червня 2024 року, про що розписався у такій.

04 липня 2024 року від адмінправопорушника ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття провадження у справі. Мотивував клопотання тим, що працівниками поліції здійснено безпричинну зупинку керованого ним транспортного засобу, а відеозапис на СД-диску не є безперервним та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи. Вказав, що після вимкнення камери працівник правоохоронного органу вмовляв його відмовитись від огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки у них не було при собі алкотестера «Драґер», а в медичний заклад їхати далеко. Крім цього, службовими особами поліції повідомлено, що після прибуття до медичного закладу вони його назад не повезуть, а відмовившись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейські відпустять його їхати далі із складенням відповідного протоколу, при цьому суд в подальшому винесе лише попередження. Зазначив, що виявлені працівником поліції ознаки алкогольного сп`яніння не відповідають дійсності, оскільки такі спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом. Зауважив, що службовими особами поліції не роз`яснено йому права на правову допомогу, як і не роз`яснено наслідки відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння. Вказав, що його не відсторонено від керування транспортним засобом, оскільки інспектори поліції знали про відсутність ознак алкогольного сп`яніння у нього та його перебування у тверезому стані.

В судовому засіданні 22 серпня 2024 року адмінправопорушник ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненому заперечив з мотивів викладених письмово. Просив закрити провадження у адміністративній справі.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов"язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в межах наявних доказів, приходжу до висновку, що винуватість адмінправопорушника ОСОБА_1 , який порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 822647 від 27 травня 2024 року та його копією, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2252438 від 27 травня 2024 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27 травня 2024 року, копією рапорта працівника поліції від 27 травня 2024 року, тимчасовим дозволом на право керування транспортними засобами категорії «В» серії ТЗ № 176036, відеозаписами з СД-диску.

Щодо покликань адмінправопорушника ОСОБА_1 про здійснення працівниками поліції безпричинної зупинки керованого ним транспортного засобу слід зазначити, що в матеріалах адміністративної справи міститься копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2252438 від 27 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, з огляду на що, поліцейськими здійснено зупинку автомобіля марки «ГАЗ» номерний знак НОМЕР_1 через порушення водієм ПДР України. Доказів на підтвердження скасування згаданої постанови в судовому порядку, суду не надано.

Крім цього, відсутність безперервності відеозапису, визначеного Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 р. "Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису", не можуть бути підставою закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, вчинення якого стверджується наведеними вище доказами.

Такі порушення є свідченням лише відсутності певного рівня кваліфікації працівників поліції, зокрема сукупності у них спеціальних знань та практичних навичок, що визначають ступінь підготовленості до виконання професійних функцій обумовленої складності.

Водночас, покликання адмінправопорушника ОСОБА_1 про призупинення відеозапису працівником поліції з метою вмовляння його відмовитись від огляду на стан алкогольного сп`яніння, не підтверджується жодними належними та допустимими доказами, оскільки після повідомлення поліцейським ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , останній одразу відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, відеозапис розмови при цьому не переривався.

Зазначені інспектором поліції ознаки алкогольного сп`яніння, які виявлені у адмінправопорушника, вбачаються також із відеозапису, а саме порушення мови та координації рухів, а тому покликання ОСОБА_1 про відсутність таких ознак спростовуються вищевикладеним.

Покликання адмінправопорушника про те, що працівниками поліції не повідомлялись наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та не роз`яснено його права на правову допомогу не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи і спростовуються відеозаписами з СД-диску, згідно яких ОСОБА_1 неодноразово повідомлялись наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема те, що на нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП України та останній буде відсторонений від керування транспортним засобом до повного витверезіння. Крім цього, як вбачається з відеозаписів, адмінправопорушник повідомив, що очікує адвоката, а тому відсутні жодні порушення прав ОСОБА_1 на правову допомогу, оскільки такий нею скористався.

Натомість слід вказати, що навіть у випадку нероз`яснення ОСОБА_1 його права користуватися юридичною допомогою адвоката, вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стверджується наявними в матеріалах адміністративної справи належними та достатніми доказами, які в своїй сукупності доводять винуватість адмінправопорушника ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», зокрема з відеозаписів на СД-диску вбачається, що адмінправопорушнику пропонувалось службовими особами Національної поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак адмінправопорушник ОСОБА_1 відмовився від проходження такого.

Крім цього, з відеозаписів на СД-диску встановлено, що службовими особами поліції відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, зокрема повідомлено про заборону здійснення подальшого руху до повного витверезіння.

Оцінені судом докази доводять винуватість адмінправопорушника ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту 2.5 ПДР України.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що в діях адмінправопорушника ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння і відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За вчинений проступок на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284, 307, 308 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000,00 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , в доход держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Роз`яснити, що відповідно до вимог частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови виготовлений 22 серпня 2024 року в приміщенні Пустомитівського районного суду Львівської області.

Суддя Мусієвський В.Є.