Справа № 357/4637/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.05.2024 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого конструктором-слюсарем на ТОВ «Укрінвестпром», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 виданий 27.07.2020 органом 3210, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 14.02.2024 о 22:20 год по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство стосовно дружини ОСОБА_2 фізичного характеру, а саме: наніс удари в область вуха та в живіт, чим завдав шкоди її фізичному здоров`ю, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За вказаним фактом стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 937137 від 05.03.2024 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив наступне. 14.02.2024 близько 22:20 год до квартири, де він проживає разом із своїми дітьми і своєю мамою, прийшла ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння, почала стукати і грюкати у двері. Він вийшов з квартири і зробив їй зауваження, однак вона не реагувала. Дружина з ними не проживає, за дітьми не доглядає, постійно десь ходить, може зникнути на декілька днів, зловживає алкогольними напоями, її кодували від алкоголізму, однак це не допомогло. В той день вона викликала поліцію і повідомила, що він її бив, однак будь-яких дій фізичного характеру щодо дружини він не вчиняв. Потім йому ОСОБА_2 повідомила, що обмовила його і буде це робити надалі.

Суддя, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, а саме: письмову заяву ОСОБА_2 від 14.02.2024; письмові пояснення ОСОБА_2 від 14.02.2024; письмові пояснення ОСОБА_1 від 14.02.2024; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_1 від 14.02.2024, відповідно до якої рівень небезпеки кривдника низький, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП з огляду на наступне.

Так, згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: відомості про особу, яка притягається до відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 254 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає за чинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного характеру тягнуть за собою можливість настання шкоди фізичному здоров`ю потерпілої.

Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема фізичного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, які спрямовані на умисне завдання фізичного болю потерпілій особі та мають ознаки насильницького характеру, якими завдається шкода фізичному здоров`ю іншого члена сім`ї.

У даній справі встановлено, що до матеріалів справи на підтвердження винуватості ОСОБА_1 надано лише заяву та пояснення ОСОБА_2 , відповідно до яких 14.02.2024 близько 22:30 год вона прийшла до колишнього співмешканця, хотіла забрати дітей, однак колишня свекруха її не пустила. Потім вийшов ОСОБА_1 і почав її штовхати, бити по голові та у живіт, розбив телефон.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 категорично заперечує факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_2 .

Будь-яких інших доказів, зокрема фототаблиць з місця події, показання свідків, відеозапису з місця події на підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, посадовою особою, яка його склала долучено не було.

Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами не видалося можливим спростувати доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про те, що він стосовно ОСОБА_2 не вчиняв насильницьких дій фізичного характеру.

Отже, будь-яких фактичних даних, на основі яких можна було б дійти висновку, що ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство фізичного характеру, на підставі чого суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу інкримінованого останньому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП необхідно закрити за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 221, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284КУпАП та відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА