Провадження № 3/734/1788/24 Справа № 734/2765/24
ПОСТАНОВА

іменем України

03 липня 2024 року смт Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Домашенко Ю.М., розглянувши справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

У відповідності до ст. 17, 65 Конституції України ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності i недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.03.2024 № 91 військовослужбовця за призовом під час мобілізації, на особливий період майора ОСОБА_2 старшого викладача циклової комісії військово-технічних дисциплін допущено до тимчасового виконання обов`язків за посадою офіцера групи зв`язку і інформаційних систем.

Під час проходження військової служби у лавах Збройних Сил України на майора ОСОБА_1 розповсюджується дія військових Статутів Збройних Сил України, які визначають загальні права та обов`язки військовослужбовців і їх взаємовідносини.

Зокрема, відповідно до ст. 4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язує майора ОСОБА_1 виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

У свою чергу, ст. ст. 1-3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, визначають, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку та досягається, окрім іншого, шляхом свідомого ставлення військовослужбовця до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі, особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України кожного військовослужбовця зобов`язано додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Згідно зі ст. 29, 30, 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. За своїми військовими званнями начальниками є майори, капітани 3 рангу, підполковника, капітани 2 рангу - для військовослужбовців рядового, молодшого і старшого сержантського і старшинського складу.

У відповідності до функціональних обов`язків старший викладач є прямим начальником військовослужбовців особового складу, який проходить навчання та в мирний і воєнний час відповідає за якість проведення занять та ефективність навчання особового складу, навчання і виховання військовослужбовців рядового і сержантського (старшинського) складу, їх військову дисципліну, охайний зовнішній вигляд, фізичну підготовку,правильне зберігання і експлуатацію озброєння, техніки та іншого майна, взводу, внутрішній порядок у підрозділі, правильне несення служби військовослужбовцями рядового і сержантського (старшинського) складу в добовому наряді.

Таким чином, майор ОСОБА_1 є військовим начальником усього особового складу, який проходить навчання за посадою, а для військовослужбовців молодшого сержантського і старшинського складу однієї з ними військової частини та військовослужбовців рядового складу - за військовим званням, який постійно обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, а тому відповідно до примітки ст. 172-13 та ст. 425 КК України є військовою службовою особою - суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 172-15 КУПАП.

Так, у відповідності до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, Збройних Сил України та інших державних органів, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняттям рішення про демобілізацію. Демобілізація - комплекс заходів спрямованих, крім іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України на організацію і штати мирного часу.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію приймає Президент України, яким на теперішній час відповідних рішень прийнято не було. Тобто, особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 № 303 на визначених територіях України та продовжується на цих територіях до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію, яке станом на теперішній час оголошене не було.

Водночас, в порушення наведених вище вимог законодавства, майор ОСОБА_1 , знаючи та розуміючи зміст покладених на нього обов`язків з військової служби, діючи всупереч зазначеним обов`язкам, визначеним у Статутах Збройних Сил України, допустив недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, при наступних обставинах. Так, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.04.2024 № 95 майору ОСОБА_1 надано частину щорічної відпустки за 2024 рік строком на 15 діб з 04 до 18 квітня 2024 року.

Згідно з доповіддю командування військової частини НОМЕР_1 № 966 від 19.04.2024 стало відомо, що 19.04.2024 станом на 08:00 год. майор ОСОБА_1 до розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 не повернувся.

У подальшому, 22.04.2024 о 17:00 год. майор ОСОБА_1 самостійно повернувся до розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , документів не підтвердження поважності відсутності не надав.

Таким чином, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, старший викладач циклової комісії військово-технічних дисциплін, тимчасово-виконуючий обов`язки офіцера групи зв`язку і інформаційних систем військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, у порушення вимог ст. 4, 11, 16, 26, 29-31, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, функціональних обов`язків, нехтуючи своїми службовими обов?язками, в умовах особливого періоду, у період часу з 08:00 год. 19.04.2024 до 17:00 год. 22.04.2024 не проводив заняття та навчання особового складу, а також не виконував обов`язків за тимчасово-вакантною посадою офіцера групи зв`язку та інформаційних систем військової частини НОМЕР_1 , тобто не виконував обов`язків військової служби за посадами у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 .

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, з якої також вбачається визнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення № 27 від 27.06.2024, копії матеріалів службового розслідування, суд вважає, що в діянні ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Обставиною, яка відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, є щире розкаяння винного.

Обставин, як відповідно до 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, а також те, що він проходить військову службу, під час якої вчинив адміністративне правопорушення і вважає за необхідне накласти на нього стягнення у виді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283-285, 287-289 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів із моменту її винесення.

Суддя Ю.М. Домашенко