Справа № 139/349/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року смт Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Коломійцева В.І., розглянувши матеріали, що надійшли з Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

До Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області надійшов адмінматеріал з Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу серії ВАВ №775887 від 20.04.2024 року, ОСОБА_1 20 квітня 2024 року перебуваючи по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого дядька ОСОБА_2 , а саме: ображав його грубою нецензурною лайкою, тобто вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд цієї справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Перевіривши надані матеріали у порядку, передбаченому ст. 278 КУпАП, приходжу до висновку про необхідність повернення матеріалів справи виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП об`єктивною стороною правопорушення є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Частиною 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані особою, уповноваженою складати протокол про адміністративне правопорушення, за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Разом з тим, до надісланих суду протоколів не додано жодного доказу того, що ОСОБА_1 протягом року піддавався адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 вчинив психологічне насильство, однак, при цьому, взагалі не вказано таку обов`язкову ознаку об`єктивної сторони даного правопорушення як його наслідки, зокрема, чи могла бути або чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Звертаю увагу, що у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Тобто, якщо в протоколі (постанові) про адміністративне правопорушення фабула відображена не повно, суд не може самостійно її доповнювати чи уточнювати.

Вищезазначені порушення свідчать про неповноту складених матеріалів, що унеможливлює повний, всебічний та об`єктивний розгляд справи і прийняття законного рішення.

Таким чином, приходжу до висновку про необхідність повернення даної справи Могилів-Подільському РВП ГУНП у Вінницькій області для належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 278 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Матеріали справи, що надійшли з Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП повернути для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: