ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/2546/24 Головуючий суддя І інстанції Алтухова О. Ю.
Провадження № 33/818/1261/24 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 липня 2024 року,-

в с т а н о в и в:

Цією постановою провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення відповідно до ч.2ст. 38 КУпАП.

В постанові зазначено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 899330 від 03.05.2024 року ОСОБА_1, 12.04.2024 року об 11:40 год. в м. Харкові по пр-ту Героїв Харкова, буд. 247, керуючи автомобілем марки «Ауді», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, при увімкненому сигналі світлофора, що дозволяє рух, не надав дорогу автомобілю марки «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2 , що завершував рух через перехрестя та допустив зіткнення. В результаті ДТП автомобілі отримаи механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3(б), 16.5 ПДР.

Також в постанові зазначено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 899331 від 03.05.2024 року, ОСОБА_2 , 12.04.2024 року об 11:40 год. в м. Харкові, по пр-ту Героїв Харкова, буд. 247, керуючи автомобілем марки «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та здійснив проїзд на заборонний сигнал світлофору, скоїв зіткнення з автомобілем марки «Ауді», д.н.з. НОМЕР_1 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 2.3, 8.10 ПДР.

Поряд з цим суд першої інстанції дійшов висновку про наявність вини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (кожного з них) у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, про що чітко зазначив у мотивувальній частині своєї постанови.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_4 просив судову постанову скасувати, а провадження у справі за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - п.1 ст. 247 КУпАП. Провадження у справі за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП - закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 238 КУпАП, посилаючись на те, що він рухався на дозволяючий зелений сигнал світлофору, а тому в його діях відсутнє порушення Правил дорожнього руху.

19 серпня 2024 року до канцелярії Харківського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1, в якому він просив розглянути його апеляційну скаргу без його участі. Також зазначав, що підтримує свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Поряд з цим, в судове засідання в суд апеляційної інстанції не з`явився ОСОБА_2 , який повідомлявся про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, причин неявки суду не повідомив.

Враховуючи наведене, а також положення ст. 268 КУпАП, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , враховуючи відомості, які містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно о вимог ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

З апеляційною скаргою звернувся лише ОСОБА_1, а тому справа в частині визнання винним ОСОБА_2 судом апеляційної інстанції не переглядається.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності, в тому числі ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п.п. 2.3 (б), 16.5. та підстав для закриття провадження у справі.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості, в тому числі, ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закриття провадження у справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Зокрема, відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (арк. 1), ОСОБА_3 о. керуючи автомобілем не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою при увімкненому сигналі світлофора, що дозволяє рух не надав дорогу автомобілю «Фольксваген», що завершував рух через перехрестя та допустив зіткнення. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки.

Належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що їх складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 о не оскаржувався, тобто останній не звертався із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва для ініціювання проведення службової перевірки, не зверталися з позовом до суду в порядку КАСУ на дії працівників поліції, а також не звертався із відповідними заявами у порядку, передбаченому КПК України до правоохоронних органів, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.

Отже, враховуючи відсутність будь яких скарг ОСОБА_1 , а також відсутність відповідних висновків інших компетентних органів щодо незаконності дій працівників поліції під час складення ними протоколу про адміністративні правопорушення та схеми місця ДТП, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в протоколі відповідають дійсності, тому можуть слугувати доказами у справі.

Крім того, в матеріалах справи міститься схема ДТП (арк.3), з відомостями якої ОСОБА_1 був ознайомлений та погодився з тим, що ці відомості відповідають дійсності, про що свідчить наявність його власноручного підпису у цій схемі.

В своїх письмових поясненнях (арк. 4) ОСОБА_1 зазначив, що він рухався на зелений сигнал світлофора на повороті в нього в`їхав транзит, який рухався на заборонений сигнал світлофора.

Проте, суд апеляційної інстанції вважає такі пояснення таки, що не відповідають дійсності, оскільки з відомостей схеми місця ДТП вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 отримав пошкодження переднього правого крила, капота, бампера переднього справа. Розбита передня права блок фара. У автомобіля «Фольксваген» існують пошкодження: пошкодження ЛФП та деформація передньої лівої двері та крила.

Оцінюючи зазначені пошкодження апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не відреагував на її зміну, відволікся від керування транспортним засобом, що, поза розумним сумнівом, свідчить про те, що саме ці його дії, в тому числі, призвели до зіткнення автомобілів.

Поряд з цим, з пояснень іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 вбачається, що він їхав по проспекту, невчасно замітив, що водій АУДІ не звернув увагу на його транспортний засіб. Почав ухилятись від зіткнення але було запізно.

Отже такі пояснення ОСОБА_2 , в тому числі, свідчать про те, що ОСОБА_1 не був уважним та не стежив за зміною дорожньої обстановки та відволікся.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до вимог п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Поряд з цим, відповідно до вимог п.7 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до відомостей протоколів про адміністративні правопорушення (арк. 1,2) вбачається, що подія ДТП відбулась 12.04.2024 року. Розгляд в суді першої інстанції відбувся 15 липня 2024 року.

Отже, на момент розгляду справи в суді першої інстанції закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, а тому провадження у справі підлягало закриттю.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 липня 2024 року, якою провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрите у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення відповідно до ч.2 ст. 38 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков