Справа № 703/2532/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченко І.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 близько 23 години 00 хвилин 18 квітня 2024 року, перебуваючи в під`їзді будинку АДРЕСА_3 , вчинив сварку з колишньою дружиною ОСОБА_2 , в ході якої ображав її та висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву, у якій просив розглянути справу без його участі. Одночасно ОСОБА_1 подав клопотання, у якому просив закрити провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП та зазначив, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення його притягують до відповідальності за вчинення психологічного насильства в сім`ї, яке виражалось у нецензурній лайці щодо колишньої дружини та у образах. Однак, вказані дії не створюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки вони не викликали у його колишньої дружини відчуття побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, не спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди її психічному здоров`ю. Не заперечував того, що у нього з колишньою дружиною часто виникають сварки з підстав його участі у житті їх спільного сина, в ході яких як він, так і дружина можуть висловлюватись нецензурною лайкою, однак будь якої загрози при цьому вони один одному не становлять.

Суд, дослідивши матеріали справи та клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі, приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Хоча ОСОБА_1 і не визнав свою вину у вчиненні правопорушення, однак його доводи з цього приводу повністю спростовуються дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №295167 від 10 травня 2024 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та в якому відображена суть адміністративного правопорушення;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 19 квітня 2024 року, згідно з яким ОСОБА_2 повідомила про те, що 18 квітня 2024 року її колишній чоловік словесно висловлював в її бік погрози та образи нецензурною лайкою, у зв`язку з чим вона просить провести з ним профілактичну бесіду;

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 19 квітня 2024 року, згідно з якими 18 квітня 2024 року її колишній чоловік гучно стукав у її двері та хотів, щоб вона вийшла, а коли вона відмовилась, то почав словесно погрожувати та ображати її нецензурною лайкою. Потім він вийшов з будинку та почав кидати камінці в її вікна та викрикувати образливі слова у мій бік. Потім знову піднявся до її квартири та гучно стукав у двері, ображав її нецензурною лайкою і це тривало до 05 год. 00 хв. 19.04.2024;

- Письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 10 травня 2024 року, згідно з якими вона повідомила, що в квартирі АДРЕСА_4 проживали її сусіди ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які на даний час проживають окремо. Свідок чула, як ОСОБА_4 вчинив сварку та стукав у двері квартири АДРЕСА_4 . Після того, як вона зробила йому зауваження, він пішов;

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 10 травня 2024 року.

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, доведена повністю.

Відтак, суд пояснення ОСОБА_1 , викладені у клопотання про закриття провадження у справі, щодо невизнання своєї винуватості не приймає до уваги, оскільки вони є неаргументованими та вважає їх такими, що спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності.

Як визначено ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства тягне за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Відповідності з ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, приймаючи до уваги ступінь його вини, сімейний та майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Даний вид впливу суддя вважає достатнім і доцільним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Відтак, із ОСОБА_1 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн., оскільки судом не встановлено підстав для його звільнення від сплати цього збору.

На підставі наведеного та керуючись та керуючись ст. 283, 284 КУпАП України, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп. (отримувач коштів: ГУК у Черк. обл. 21081300, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача:UA0023001 код класифікації: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 605,60 грн. судового збору (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Повний текст постанови виготовлено 05.07.2024.

Суддя І.Я. Биченко