Справа №: 452/1535/24
П О С Т А Н О В А
03 травня 2024 року м.Самбір
суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Казан І.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого у АДРЕСА_1 , -
- за ст. 124, ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
Згідно з протоколами про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 25 березня 2024 року о 19.00год по вул. Центральна в с. Лютовиська Самбірського району Львівської області, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення керуючи мотоциклом марки Мустанг МТ150-5 із державним реєстраційним номером НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись ним по другорядній дорозі, не надав дорогу транспортному засобу автобусу марки Атаман, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, керував мотоциклом не маючи на це права повторно протягом року і, в результаті чого ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив пункти 2.1а, 2.9а, 16.11 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 і ст. 124 КУпАП відповідно.
Під час розгляду 24.04.24р. справи у суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнав повністю, пояснив, що хотів купити мотоцикл та випробовував його справність, однак під час керування транспортним засобом відмовили гальма, і він виїхав на головну дорогу та зіткнувся із автобусом; щодо керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння заперечив та пояснив, що жодних спиртних напоїв того дня не вживав, а приймає медичні препарати заспокійливої дії, однак не впевнений, що такі показують рівень алкоголю в крові; зазначив, що аналіз на рівень етанолу в крові він здавав на другий день після госпіталізації, оскільки у результаті ДТП потрапив до медичного закладу без свідомості; спочатку його було госпіталізовано до Самбірської ЦРЛ, а потім направлено до лікарні м. Львова, за цей час йому було введено багато різних медпрепаратів, котрі ймовірно і підвищили рівень етанолу в крові; просив провадження у справі за ч. 5 ст. 126 і ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення; щодо вчинення ДТП, то він повністю визнає свою вину та щиро розкаюється у вчиненому.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суддя приходить до наступного висновку:
Розглядаючи справу в межах інкримінованого адміністративного проступку, аналізуючи наведене, приходжу до переконання у доведенні винуватості правопорушника у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, яке передбачене ст. 124 КУпАП, оскільки вина особи стверджується безпосередньо його поясненнями у суді, протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.
При обранні виду та розміру стягнення, виходячи із пояснень правопорушника та матеріалів справи до особи слід застосовувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП слід стягнути із правопорушника судовий збір у розмірі передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
Із приводу наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП слід зазначити наступне.
Диспозицією ч. 2 ст. 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі повторного протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, полягає в тому числі у повторному протягом року керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відтак, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом водієм в стані алкогольного сп`яніння повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.
Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Із системного аналізу вимог вказаних положень слідує, що за умови застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису наявність двох свідків при проведенні огляду водія на стан алкогольного сп`яніння не є обов`язковою. При цьому, матеріали відеозапису обов`язково повинні долучатися до протоколу про адміністративне правопорушення.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.
Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 №1376, визначено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення) (пункт 15 розділу ІІ).
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №667840 від 18.04.2024р. в графі «свідки чи потерпілі» нічого не зазначено, відеозапис до протоколу про адміністративне правопорушення доданий не був, не зазначено, що диск додається, як і не зазначено, що велася відеофіксація огляду на стан алкогольного сп`яніння; відтак, проходження огляду особи на стан алкогольного сп`яніння не зафіксований належним чином.
Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі Інструкція) у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.
Порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння у закладах охорони здоров`я визначений розділом 3 вказаної вище Інструкції від 09.11.2015 року. Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений (п. 14 розділу 3 Інструкції); за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (п. 15 розділу 3 Інструкції). Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду. (п. 16 розділу 3 Інструкції). Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку (п. 17 розділу 3 Інструкції). Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я (п. 19 розділу 3 Інструкції). Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я (п. 20 розділу 3 Інструкції).
Відповідно до п. 22 розділу 3 вищезазначеної Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.
ОСОБА_1 подав суду медичні документи, зокрема Довідку КНП «Самбірська ЦРЛ», у якій зазначено, що 25.03.2024р. його госпіталізовано до медичного закладу; проведено огляд травматолога, хірурга, загальний аналіз крові, кров на етанол не взято із-за відсутності реактивів; діагноз: ЗЧМТ, травм. САК, множинні переломи черепа.
Як вбачається із повідомлення директора КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» №4231/58/15-2024 від 29.03.2024р. ОСОБА_1 госпіталізований до медичного закладу о 22.52год 25.03.2024р.; оформлення Акту і Висновку про стан сп`яніння на підставі медичного огляду не здійснювали, оскільки з 2022 року КНП «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» не включено до переліку закладів охорони здоров`я, що здійснюють огляд водіїв транспортних засобів на наявність ознак алкогольного сп`яніння; токсикологічне дослідження зразка крові ОСОБА_1 на вміст етанолу проводилося 26.03.2024р. та показник становить 0,29%.
Даючи тепер законну оцінку наведеним відомостям суддя дійшов до наступних висновків. Матеріали справи містять інформацію, що у медичному закладі Самбірській ЦРЛ, куди особу було доставлено одразу після ДТП, огляд на стан алкогольного сп`яніння не проводився, зразки крові на етанол не досліджувалися; надалі під час госпіталізації до медичного закладу м. Львова того ж дня о 22.52год. аналогічно огляд на стан алкогольного сп`яніння не проводився; вміст етанолу було виявлено у зразках крові особи, які були досліджені на наступний день після дорожньо-транспортної пригоди - 26.03.2024р.; за час перебування порушника в обидвох медичних закладах йому надавалася медична допомога шляхом введення різного роду медичних препаратів, призначених лікарем, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що саме медичними препаратами різного роду дії підвищено рівень етанолу в крові особи; крім того, як зазначено у листі КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» заклад не має повноважень здійснювати огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Відтак, суддею із наведених даних встановлено грубі порушення Інструкції, зокрема особі, як учаснику дорожнього руху внаслідок ДТП не проводилося дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у медичному закладі, куди він був доставлений первинно; а сам протокол про адміністративне правопорушення складено на основі повідомлення КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги», куди особу було доставлено пізніше, у котрому прямо вказано, що Акту та Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складено не було, так як медичний заклад не проводить такий огляд. Тобто жодних медичних документів, передбачених Інструкцією складено не було і відповідно не було вручено Висновку як поліцейському, так і оглянутій особі, тобто огляд на стан алкогольного сп`яніння, передбачений вищезгаданими нормами взагалі не був проведений, що розцінюється суддею як грубе порушення прав та законних інтересів особи та не може бути покладений в основу визнання його винуватості.
У відповідності до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Так, згідно ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію (Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод) та практику Суду (Європейського суду з прав людини) як джерело права.
У п. 66 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Яременко проти України (№2)» від 30.04.2015 року зазначено, що судове рішення має ґрунтуватися на доказах, що отримані без порушення процесуальних прав осіб, інакше докази, отримані з процесуальними порушеннями є «плодом отруйного дерева» і рішення суду, яке ґрунтується на таких доказах, є таким, що порушує права особи на справедливий суд.
Відтак, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суддя вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП у зв`язку з їх невідповідністю нормам ст. 256 КУпАП, положенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року №1452/735 та, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A, заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».
Згідно ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відтак суддя доходить висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, поза розумним сумнівом не доведена, а відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, - у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Стосовно інкримінованого керування особою транспортним засобом мотоциклом не маючи на це права, суддею в тій частині приймається рішення про оголошення усного зауваження виходячи із вище наведеного, пояснень ОСОБА_1 , матеріального та сімейного стану, тому до нього не слід застосувати адміністративне стягнення. А з урахуванням саме стану здоров`я та особи правопорушника, який до адміністративної відповідальності притягується за вчинений проступок по суті за межам населеного пункту в полі на ґрунтовій дорозі, ступеня його вини, обставин, що пом`якшують відповідальність, а саме щирого розкаяння винного, аналізуючи наслідки адміністративного правопорушення з метою виховання особи в дусі додержання Законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, суддя приходить до переконання, що слід звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням і, зважаючи на те, що скоєний саме ним проступок за встановлених обставин у суді є малозначним, а також він усвідомив про власну винність у скоєнні ДТП, що є вже окремо врегульованим питанням.
Керуючись ст. ст. 36, 283, 284 КУпАП
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850гривень.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Закрити справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності; обмежитись особі усним зауваженням.
Стягнути із ОСОБА_3 судовий збір у дохід держави в розмірі 605,6грн.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя