Справа № 727/6158/24
Провадження № 3/727/2046/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2024 року Суддя Шевченківського районного суду міста Чернівці Ярема Л.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Чернівецькій області , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого в КМЛ, лікар-хірург, одруженого

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

учасники розгляду:

особа, яка притягається до адмінвідповідальності ОСОБА_1 ,

захисник адвокат Дорошенко О.О.,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу серії ААД №693236 від 14.06.2024 року, ОСОБА_1 14.06.2024 року в місті Чернівці по вул. Каспрука 1, керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений.

Такі дії кваліфіковано, як адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 14.06.2024 року в нього був важкий робочий день, боліла голова, піднявся тиск, звернувся до сімейного лікаря, який запропонував йому таблетовані препарати, він їх прийняв. Після чого ОСОБА_1 попросив свого колегу ОСОБА_2 , візвезти його до матері, оскільки вона також того ж дня почувалася погано. Товариш відвіз його до матері, знаходячись в неї, ОСОБА_1 зателефонувала дружина та повідомила, що з нею за адресою Каспрука 1, трапилося ДТП. Приїхавши туди, побачив, що сусідка виїжджаючи з двору, зачепила машину дружини, яка була припаркована. Сусідка почала кричати, в наслідок чого виник конфлікт, ОСОБА_1 зреагував та викликав поліцію. Приїхав екіпаж поліції та почав складати протокол щодо дорожньо-транспортної пригоди. Працівник поліції підійшов до ОСОБА_1 , який в той момент сидів за водійським сидінням та попросив його перепаркувати авто, оскільки воно стоїть на території двору та заважає оточуючим. Після завершення всіх процесуальних дій, ОСОБА_1 переставив автомобіль на прохання працівника поліції, в наслідок чого той же екіпаж поліції виїхавши з двору, знову підійшли до нього та склали протокол. Оскільки він перепаркував автомобіль на прохання працівника поліції, то факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння заперечує та вважає його недоведеним.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 зазначив, що є колегою ОСОБА_1 , якому в той день було зле, останній скаржився на самопочуття, в нього є ряд певних захворювань, які час від час загострюються. Того дня він попросив про послугу, щоб той відвіз його до матері, на його автомобілі, після того як вони приїхали туди, йому зателефонувала дружина та повідомила про ДТП, і він попросив завести його за адресою Каспрука 1. Між дружиною ОСОБА_1 та водієм іншого авто виник конфлікт, внаслідок чого вони викликали поліцію. Приїхав екіпаж поліції та почав складати протокол, ОСОБА_1 , його дружина та ОСОБА_2 , сіли в авто дружини та чекали завершення всіх процесуальних дій. Зазначає, що працівник поліції підійшов до ОСОБА_1 та попросив переставити автомобіль, оскільки він заважає.

Суд, заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суддя, у відповідності до положень ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України»(з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Так, диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Із пункту 2.5 Правил Дорожнього руху України слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Належні, достовірні та допустимі докази, які б об`єктивно доводили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, що було б зафіксовано у спосіб, передбачений чинним законодавством, в матеріалах справи відсутні.

З досліджених в судовому засіданні відеозаписів з нагрудних камер поліцейських не вбачається факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Навіть сам початок першого короткого відеозапису, який переривається, є сумнівним, адже на ньому не видно звідки та яким засобом він фіксувався, ідетнифікуючі ознаки марки чи номерного знаку автомобіля відсутні.

На початку наступного відео видно, як працівник поліції підходить до Карпенка, та запитує, що він намається зробити, на що отримує відповідь, то той хоче перепаркуватися ( 00:24 хв.).

Також з досліджених відеозаписів з нагрудних камер поліцейських вбачається, що відео з нагрудних камер поліцейських є не повним та фрагментарним, оскільки зі слів самих поліцейських вбачається наявність певних обставин, що не охоплені записом розмови, воно не відтворює всі події, які відбулися того дня, за їх участі та участі ОСОБА_1 .

Згідно доданого відеозапису, який міститься в матеріалах справи, на самому початку працівник поліції ОСОБА_3 підходить до ОСОБА_1 та зазначає, що «ще раз Вам представлюся», а на 00:25:12 поліцейська зазначає, що «ми годину з вами стояли спілкувалися», тобто доданий відеозапис не є цілісним.

На запит суду за клопотанням адвоката, суду надано аналогічний відеозапис, який вже був в матеріалах справи, тобто витребуваний судом повний відеозапис спілкування поліцейських з ОСОБА_1 суду не надано, чим не спростовано упереджене ставлення працівників поліції та покази ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 в тій частині, що саме працівник поліції запропонував ОСОБА_1 перепаркувати автомобіль, після чого самі повернулися на прибудинкову територію та склали протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

Досліджуючи матеріали справи, суд приходить до висновку, що відсутня частина відеозапису викликає обґрунтований сумнів про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП.

В матеріалах адміністративної справи також міститься направлення на огляд правопорушника, однак досліджуючи відеозапис, направлення в присутності ОСОБА_1 не складалося та не вручалося йому.

Щодо роз`яснення пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичних закладах охорони здоров`я, як це передбачено ст. 266 КУпАП та Інструкцією №1452 про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, то з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 поліцейська повідомила, що він може пройти огляд в «Чернівецькому онкологічному диспансері» (00:45 хв).

Відповідно до ст. 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи дане рішення, суд керується п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи досліджені під час розгляду наявні в матеріалах даної справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що зібраними доказами не підтверджується порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 ПДР України та наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доданий відеозапис, який міститься в справі є фрагментованим та не цілісним, факт керування транспортного засобу відсутній, матеріали справи не підтверджують достовірність викладених у протоколі фактів, та ґрунтуються на припущеннях, що у свою чергу, з огляду на вищенаведені норми та обставини, свідчить про відсутність складу вказаного адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки поліцією не надано достатніх, належних та допустимих доказів винуватості поза розумним сумнівом ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.247, 256, 278, 283 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КпАП України закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ярема Л.В.