Дата документу 08.04.2024
Справа № 334/1747/24
Провадження № 3/334/925/24
08 квітня 2024 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Козлова Н.Ю., розглянувши матеріали, які складені поліцейським УПП в Запорізькій області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого техніком-травматологом Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №9» ЗМР, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП
До Ленінського районного суду надійшов адміністративний матеріал складений поліцейським УПП в Запорізькій області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого техніком-травматологом Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №9» ЗМР, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою суду від 08.04.2024 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП було закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Чинний КУпАП не містить правових норм реагування судом, як органом, що здійснює розгляд адміністративних матеріалів згідно своєї компетенції, у разі виявлення суттєвих порушень з боку посадових осіб державних органів в ході такого розгляду.
За вказаних обставин, суд вважає необхідним для усунення подібних порушень Закону довести обставини, які були виявлені судом під час розгляду адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 до відома начальника Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП шляхом винесення окремої Ухвали, застосувавши загальні принципи верховенства права, невідворотності покарання та аналогію закону відповідно до норм ЦПК та КАС, які містять такий інститут судового реагування, як окремі ухвали.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку. Як зазначено у ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення водія було притягнуто до адмінвідповідальності за ст.130 КУПАП через те що його поведінка, не відповідала обстановці (як зазначалося в постанові було виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці, які не реагують на світло). Від проходження огляду у встановленому законом порядку у лікаря нарколога водій відмовився, чим на думку поліцейських порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Натомість, коли в процесі розгляду справи, суд почав розбиратись в обставинах справи - він скасував оспорювану постанову, вважає за необхідне постановити окрему ухвалу з приводу дій працівників поліції.
Так, з матеріалів справи суд встановив що ситуація була наступна:
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення а саме відмова особи, яка керує транспортними засобами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно роз`яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №18, судам при розгляді справ необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247 і 280 КУпАП. Сам протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №448672 від 04.04.2021 не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви.
Фабула правопорушення, яка викладена в протоколі не відповідає дійсним обставинам справи та суперечить нормам закону щодо складання відповідного протоколу.
З дослідженого судом відеозапису з бодікамер поліцейських встановлено, що водія було зупинено працівниками поліції безпідставно, оскільки визначених законом підстав для зупинки транспортного засобу не було.
Після цього, працівники поліції стали знов таки безпідставно перевіряти документи та обшукувати вміст багажника автомобіля, а потім особисті речі ОСОБА_1 .
У подальшому, з`ясувавши, що підстав для утримання особи не має, ОСОБА_1 було запропоновано поїхати до медичної установи з метою проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Разом з тим, дана частина переглянутого відео свідчила про те, що водій протягом усього спілкування із працівниками поліції, поводить себе спокійно, координація рухів та мови у нього не порушена, пальці рук його не тремтять, він має цілком природній вигляд, відповідає на усі запитання поліцейських.
При цьому, працівники поліції, усвідомлюючи, що у транспортному засобу перебувають особи похилого віку, змусили їх вийти з машини. На зауваження реагували дуже зухвало.
Отже, суд, надаючи оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, вважає, що дії працівників патрульної поліції, по суті зводились виключно до складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно водія за будь яких умов.
В ході судового засіданні не було доведено, яким чином працівники поліції виявили у ОСОБА_1 стан наркотичного сп`яніння.
Допитані у судовому засіданні Інспектор взводу №1 роти №1 батальону 3 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенант ОСОБА_2 та ОСОБА_3 поліцейський взводу № 2 батальону 3 УПП в Запорізькій області ДПП не спроможні були надати суду пояснення щодо складених протоколів відносно ОСОБА_1 .
Їх пояснення зводилися лише до того, що поведінка правопорушника не відповідала обстановці (як зазначалося в постанові було виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці, які не реагують на світло). Від проходження огляду у встановленому законом порядку у лікаря нарколога водій відмовився присутності двох свідків, чим на думку поліцейських стало порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Окремо, суд звертає увагу керівництва патрульної поліції в Запорізької області ДПП, що протягом 2022 року, 2023 року та на початку 2024 року, ОСОБА_1 без будь яких підстав зупиняє один той же патруль у складі: Інспектор взводу №1 роти №1 батальону 3 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенант ОСОБА_2 та ОСОБА_3 поліцейський взводу № 2 батальону 3 УПП в Запорізькій області ДПП. При цьому, кожного разу відносно ОСОБА_1 складається протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме як відмова особи, яка керує транспортними засобами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При цьому, провадження по справам про адміністративне правопорушення судом закривалися за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, склалося враження, що працівники поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 переслідують ОСОБА_1 неподалік Свято-Нікольського Храму, який розташований на вулиці Піщаній в м.Запоріжжі, який відвідує ОСОБА_1 та допомагає літнім людям приїхати до Храму, а потім відвозить їх до дому, з особистих підстав.
Суд вважає, що такі дії поліцейський є провокацією та особистою зацікавленістю скласти відносно водія протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. При цьому, усі протоколи, які розглядалися судами визнані такими, що не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП та закриті провадженням.
Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй.
У відповідності до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку.
Як зазначено у ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Враховуючи вищевикладене, а саме те що при складанні протоколу серії ААД № 886219 від 25.02.2024 року працівниками УПП в Запорізькій області ДПП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було допущено ряд порушень норм законів таких як Кодексу України про адміністративні правопорушення та Закону України «Про Національну поліцію», суд вважає за необхідне постановити окрему ухвалу та направити її на адресу начальника Управлдіння патрульної поліції в Запорізької області ДПП для вжиття відповідних заходів реагування.
Керуючись ст. ст.7, 245 КУпАП, суд
Обставини, викладені в окремій ухвалі довести до відома начальнику Управління патрульної поліції в Запорізької області ДПП (м.Запоріжжя, вул..Перемоги, 96) для реагування в межах повноважень.
Про розгляд окремої ухвали повідомити Ленінський районний суд м.Запоріжжя протягом місяця з дня отримання копії даної ухвали та розяснити, що залишення посадовою особою без розгляду окремої ухвали суду або невжиття заходів до усунення зазначених в ній порушень закону, а так само несвоєчасна відповідь на окрему ухвалу суду тягне за собою адміністративну відповідальність визначену ст.185-6 КпАП України.
Окрема ухвала по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днів з дня винесення окремої ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького Апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти діб з дня її винесення.
Суддя Н.Ю.Козлова