Справа № 359/7153/24
№ 359/7154/24
Провадження № 3/359/3316/2024
№3/359/3317/2024
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши за участю осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілої та представника потерпілої ОСОБА_1 , адміністративні матеріали, що надійшли від Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1

та

по відношенню до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер картки платника податків фізичної особи НОМЕР_2 , -

в с т а н о в и в:

В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходяться адміністративний матеріал відносно ОСОБА_2 за № 3/359/3316/2024 (справа №359/7153/24) за ч. 1 ст.173-2 КУпАП та адміністративний матеріал відносно ОСОБА_3 за № 3/359/3317/2024 (справа №359/7154/24) за ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно протоколів автоматизованого розподілу судової справи між суддями, обидва адміністративні матеріали по відношенню до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП автоматизовано розподілено на головуючого суддю Вознюка С.М. Кожній з даних справ, автоматизованою системою документообігу, було надано окремі номери.

Розгляд вищезазначених адміністративних матеріалів було призначено на 23.07.2024 року.

Згідно протоколу про адміністративне порушення від 27.06.2024 року серії ВАД №204952, 21.06.2024 року о 12 год. 00 хв. ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно дружини, а саме висловлював образи, штовхав, прискав в очі з побутового оприскувача, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне порушення від 27.06.2024 року серії ВАД №204951, 09.06.2024 року о 14 год. 30 хв. ОСОБА_3 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 висловлювала образи в бік матері, принижувала останню, чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Під час судового засідання, яке відбулося 23.07.2024 року судом на обговорення поставлено питання про об`єднання в одне провадження адміністративних матеріалів по відношенню до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Особи, які притягаються до адміністративної відповідальності в судове засідання з`явилися та не заперечували щодо об`єднання в одне провадження вищезазначених адміністративних матеріалів.

Потерпіла та її представник в судове засідання з`явилися та не заперечували щодо об`єднання в одне провадження вищезазначених адміністративних матеріалів.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, ознайомившись з матеріалами справи приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов , що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Подія, яка сталася 21.06.2024 та 09.06.2024 року відбувалася за участю колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , а також їхньої спільної дитини ОСОБА_3 , у зв`язку з чим розгляд обох протоколів про адміністративне правопорушення має відбуватись в одному провадженні.

Пунктом 2.22 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року №173 визначено, що у разі об`єднання судових справ в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою. Відповідно до постанови суду вноситься інформація в АСДС під номером об`єднаної справи та відмітки про об`єднання справ із зазначенням номера нової судової справи.

На підставі викладеного, вважаю за необхідне матеріал про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та матеріал про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП об`єднати в одне провадження та присвоїти адміністративній справі єдиний унікальний номер провадження № 3/359/3316/2024 та справи № 359/7153/24.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину по факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не визнав та зазначив, що колишня дружина є ініціатором сварок та провокує конфлікти. Він ніякого домашнього насильства не вчиняв по відношенню до колишньої дружини ОСОБА_4 . Просив врахувати, що відносно ОСОБА_4 судом винесено обмежувальний припис, а також неодноразово судом притягнуто до адміністративної відповідальності останню за домашнє насильство по відношенню до нього.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину по факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не визнала та зазначила, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно неї, інспектор поліції не з`ясував всебічно, повно та об`єктивно всі обставини події. Жодних протиправних дій по відношенню до матері вона не вчиняла. Тому з огляду на відсутність належних доказів, які б підтверджували те, що вона вчинила насильство по відношенню до ОСОБА_4 просила провадження у справі відносно неї закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП

Потерпіла у судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дійсно вчинили щодо неї психологічне та фізичне насильство.

Представник потерпілої - адвокат Новоселецька О.А. в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчинили по відношенню до її клієнтки ОСОБА_4 домашнє насильство. Обставини викладені в протоколах про адміністративні правопорушення повністю відповідають дійсності, що також підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи. З огляду на вищевикладене просила суд притягнути ОСОБА_2 та ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти стягнення в межах санкції даної статті.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілу та її представника, ознайомившись з матеріалами про адміністративне правопорушення, встановлено, що вина ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, судом не встановлений.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ст. 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Пунктом 17 ст.1 вказаного Закону передбачено, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного та фізичного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному чи фізичному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Отже, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання до іншої особи не формують собою домашнє насильство, а утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи або якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

До того ж, нормами КУпАП визначено форму і основні елементи протоколу про адміністративне правопорушення та змісту постанови, що приймається в конкретній справі. У них повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення та відомості, необхідні для розгляду справи, зокрема, дані про час, місце вчинення адміністративного правопорушення, його суть, дані про свідків і потерпілих, їх пояснення, а якщо правопорушенням спричинено матеріальну шкоду, про це також зазначається у процесуальних документах, тобто всі обставини правопорушення, отримані на підставі дослідження та оцінки доказів в їх сукупності, обґрунтування наявності складу правопорушення.

Таким чином, протокол є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій, і є одним із основних джерел доказів.

Крім того, на особу, уповноважену складати протокол про адміністративне правопорушення, покладається обов`язок довести причинно - наслідковий зв`язок між діями, що учинені особою та наслідками, що настали.

Інакше кажучи, саме по собі штовхання та словесні образи на адресу осіб, із числа передбачених ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», автоматично не утворює собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, ці дії неминуче мають потягнути за собою наслідки, а саме: завдання чи можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Водночас, наявність сварок і непорозумінь між особами на майновому чи побутовому ґрунті свідчить про існування між ними неузгодженості життєвих позицій в певних аспектах ставлення до життя, однак не підтверджує факту вчинення саме домашнього насильства.

На підтвердження вини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в матеріалах справи містяться лише пояснення ОСОБА_4 .

В судовому засіданні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заперечували вчинення нею будь яких протиправних дій по відношенню до ОСОБА_4 , зокрема домашнього насильства, пояснюючи, що конфліктні ситуації постійно виникають через провокацію з боку ОСОБА_4 .

Суд критично оцінює надані пояснення в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_4 , оскільки між сторонами існують неприязні відносини, в зв`язку з чим виникають сварки та конфлікти.

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17.07.2024 року зобов`язано уповноважених осіб Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області внести відомості до ЄРДР, за заявою ОСОБА_4 від 21.06.2024 року про вчинення кримінального правопорушення та розпочати досудове розслідування.

З мотивувальної частини ухвали слідчого судді від 17.07.2024 року вбачається, що 27.04.2024 року близько 21-00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 отримала тілесні ушкодження від ОСОБА_2 . 21.06.2024 року ОСОБА_4 до Бориспільського районного управління поліції ГУ НП в Київської області подано заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Постановою суду від 15.05.2024 року ОСОБА_4 визнано винною у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. З мотивувальної частини постанови суду вбачається, що 28.04.2024 о 13 год. 35 хв. гр. ОСОБА_4 , знаходячись за місцем проживання: АДРЕСА_1 , вчинила відносно своєї доньки домашнє насильство, а саме умисні дії, які виявились в образах нецензурною лайкою та нанесенні тілесних ушкоджень. Крім того, 28.04.2024 р. о 10 год. 50 хв., гр. ОСОБА_4 , знаходячись за місцем проживання: АДРЕСА_1 , вчинила відносно своєї доньки домашнє насильство, а саме умисні дії, які заключались в образах нецензурною лайкою та ударом по обличчю..

Постановою суду від 27.05.2024 року ОСОБА_4 визнано винною у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. З мотивувальної частини постанови суду вбачається, що 07.05.2024 о 20 год. 50 хв. гр. ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювала образи, погрози, принижувала честь та гідність доньки, хапала останню за плечі та одяг, чим вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру.

Постановою суду від 03.06.2024 року ОСОБА_4 визнано винною у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. З мотивувальної частини постанови суду вбачається, що 07.05.2024 о 20 год. 50 хв. гр. ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювала образи, погрози, принижував честь та гідність доньки, хапала останню за плечі та одяг, чим вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру.

З висновку експертного дослідження №34 від 09.05.2024 року вбачається, що 26.04.2024 року ОСОБА_4 нанесені тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

З висновку експертного дослідження №32 від 07.05.2024 року вбачається, що 26.04.2024 року ОСОБА_2 були нанесені тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

З висновку експертного дослідження №33 від 07.05.2024 року вбачається, що 26.04.2024 року ОСОБА_3 були нанесені тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Однак, дані події не стосуються даних проваджень, а лише підтверджують наявність неприязних відносин між сторонами. При цьому, судовий експерт вказав відомості у своєму висновку тільки зі слів обстежуваного, перевіряти хто саме завдав тілесні пошкодження особі не входить до кола повноважень судового експерта. Це встановлюється тільки в межах КПК України відповідними посадовими особами.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.07.2024 року заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_6 , про видачу обмежувальних приписів задоволено. Видано обмежувальний припис відносно ОСОБА_4 строком на шість місяців та вжити такі заходи тимчасового обмеження її прав: заборонено ОСОБА_4 спілкуватись з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а також заборонено ОСОБА_4 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб.

При вирішенні питання про наявність в діях ОСОБА_2 та ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд зважає на те, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Сварка між подружжям, в межах нетривалого конфлікту, за відсутності доказів на підтвердження можливого завдання або завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілого не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 КУпАП, оскільки завдання шкоди або можливе завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

Разом із тим, матеріали справи не містять відомостей про спричинення діями 21.06.2024 року ОСОБА_2 та 09.06.2024 року ОСОБА_3 будь-яких наслідків для потерпілої ОСОБА_4 ..

Доказів фізичного насилля, як то фотофіксація ушкоджень потерпілої особи, до матеріалів справи долучено не було.

Також, судом не виявлено, які конкретно образи висловлювались і чи призвели вони до психологічного розладу, побоювань, а також чи завдали вони шкоди психічному стану потерпілої особи, або що могли завдати таку шкоду.

Суд також зважає на те, що пояснення потерпілої щодо штовхання з боку ОСОБА_2 не мають будь-якого підтвердження.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують вчинення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру.

Окрім показань самої потерпілої ОСОБА_4 , яка перебуває в очевидно конфліктних стосунках із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та зацікавлена у притягненні їх до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, та рапорту співробітника поліції, який не був безпосереднім очевидцем події, відсутні будь-які докази на підтвердження обставин, зазначених у протоколах про адміністративне правопорушення.

Наявний у матеріалах справи відеозапис зафіксовані події, які відбулися напередодні та підтверджують факт провокування конфліктів з боку ОСОБА_4 , а також застосування останньою фізичної сили по відношенню до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

При цьому, в порушення вимог ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення не встановлено жодного свідка вищевказаних подій, який міг би надати покази з метою встановлення об`єктивної істини по даній справі.

Оцінюючи наведене, суд вважає, що обставини домашнього насильства, описані у протоколах, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_2 та ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При цьому, суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі.

У даному випадку сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Будь яких інших достовірних і належних доказів того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчинили дії, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення матеріали даної справи не містять.

Сам факт звернення ОСОБА_4 , до органів поліції щодо вчинення домашнього насильства без належних та допустимих доказів, що підтверджують такі дії, не є достатнім підтвердженням вчинення такого насильства.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищенаведені недоліки та суперечності, що містяться в матеріалах провадження, суд приходить до переконання про відсутність належних, достатніх і переконливих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували, що ОСОБА_2 27.06.2024 року та ОСОБА_3 09.06.2024 року вчинили домашнє насильство відносно ОСОБА_4 .

Інших доказів які б могли підтвердити вину останніх у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП судом не встановлено.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 173-2 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

З урахуванням викладеного провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 33, 36, ч. 1 ст.173-2, ст. 247 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Об`єднати справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за №3/359/3316/2024 (справа №359/7153/24) за ч. 1 ст.173-2 КУпАП та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за №3/359/3317/2024 (справа №359/7154/24) за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, в одне провадження присвоївши спільний номер №3/359/3316/2024 (справа №359/7153/24).

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №204952 від 27.06.2024 року), - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №204951 від 27.06.2024 року), - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк