ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1060/24 Справа № 209/7514/23 Суддя у 1-й інстанції - Решетник Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: захисника Сафронова О.С., переглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 січня 2024 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ч.4 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 22 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 4 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Районним судом встановлено, що водій ОСОБА_2 , 28.11.2023 о 00 год. 13 хв. у м. Кам`янське, по пр-т. Металургів, 76 «Г» керуючи транспортним засобом «Peugeot» д.з. « НОМЕР_1 » вжив алкогольні напої після зупинки транспортного засобу працівниками поліції до моменту проходження огляду, чим порушив вимоги п. 2.5., 2.10 «Є» ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову та закрити провадження за відсутності складу правопорушень, так як порушено право на захист, а саме суд не відклав розгляд справи для залучення адвоката. При цьому, він не керував автомобілем коли під`їхали працівники поліції, автомобіль був припаркований. ОСОБА_2 вказує, що до нього з боку працівників поліції виникли неприязні відносини, так як останній виявили в автомобілі гранату, яка не була бойовою. З тих підстав, що працівники поліції не змогли скласти матеріали за вказаних обставин, безпідставно повідомили, що він вжив алкоголь після зупинки. Крім цього, ОСОБА_2 зазначає, що не вчиняв жодного ДТП, тобто не порушував п. 2.10 Є ПДР України. Також апелянт вказує, що він є військовослужбовцем і звільняється від сплати судового збору.

В апеляційному суді захисник підтримав вимоги апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Рішення суду першої інстанції про визнання винуватим ОСОБА_1 за ч.4 ст. 130 КУпАП є законними та обґрунтованими.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Районний суд дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч.4 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина підтверджується дослідженими районним судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення в якому викладено обставини правопорушення; відеозаписом на якому зафіксовано як працівник поліції пояснив, що зупинив ОСОБА_1 .. Потім під час спілкування у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, водієві було запропоновано пройти огляд, але ОСОБА_1 дістав із салону автомобіля алкогольний напій (Вино) та вжив його при працівникові поліції, та зазначив, що не буде проходити огляд, так як вжив алкоголь при працівниках поліції; Актом огляд в якому встановлені ознаки сп`яніння під час спілкування ОСОБА_1 ; направленням в заклад охорони здоров`я; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які засвідчили, що ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу, останньому були роз`ясненні права.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи про порушення права на захист під час апеляційного перегляду не знайшли свого підтвердження, оскільки як вірно встановив районний суд, що справа перебувала в суді з 05 грудня 2023 року, а рішення суд І інстанції виніс 22 січня 2024 року. За цей час, справа переносилася за заявою ОСОБА_1 , двічі вирішувалося питання про відвід судді, а подане остання клопотання про відкладення розгляду справи для залучення адвоката було подано через систему Електронний суд з порушенням без електронного цифрового підпису, та як вірно зазначив районний суд, що ОСОБА_1 мав достатньо часу для залучення захисника.

Факт зупинки транспортного засобу підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом, де працівники поліції повідомили неодноразово ОСОБА_1 , що вони зупинили автомобіль під керуванням останнього, чого ОСОБА_1 не заперечував.

Під час апеляційного перегляду був переглянутий відеозапис, в присутності захисника, відповідно до якого працівник поліції виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, після чого запропонував останнього пройти огляд, але ОСОБА_1 дістав із автомобіля алкогольний напій (Вино) та вжив його в присутності працівника поліції, і зазначив, що не буде проходити огляд так як вжив алкоголь. Надалі працівник поліції повідомив, що за такі дії передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідальність за ч.4 ст. 130 КУпАП, настає за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Як зазначалося вище факт зупинки автомобіля та вживання алкоголю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції підтверджується відеозаписом, тому дії ОСОБА_1 за ч.4 ст. 130 КУпАП, кваліфіковані вірно, а доводи про наявність в діях останнього правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, про які зазначав захисник під час перегляду є безпідставними.

Крім цього, в апеляційному суді захисник наполягав, що процедура проходження огляду пропонувалася неуповноваженою особою, не повинна була пропонуватися працівником поліції, а повинна була здійснюватися працівниками ВСП, так як ОСОБА_1 є військовослужбовцем. Але такі доводи апеляційний суд вважає необгрунтованими, оскільки аналіз положень ст. ст.266-1 КУпАП свідчить про те, що даною нормою права не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом. Тобто, положення ст. 266-1 КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водій транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень. Тому для військовослужбовців, які керують транспортним засобом застосовується порядок проходження огляду на підставі ст. 266 КУпАП, які проводять працівники поліції.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП.

В той же час, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та на підставі ст. 5 ЗУ Про судовий збір, тому постанову слід змінити в цій частині.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч. 4 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. - змінити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору в 605 грн. 60 коп.

В іншій частині постанову суду від 22 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький