Провадження № 3/522/118/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 березня 2024 року місто Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Науменко А.В., за участі секретаря судового засідання Звонецької І.М., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Споришева М.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла до суду 26 грудня 2023 року, ОСОБА_1 , 02 грудня 2023 року о 19 годині 27 хвилин в м. Одеса, по пров. Маяковського, біля буд. 7, керував т/з «Nissan Rogue» д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку, із застосуванням «Alcotest Драгер 7510», результат 0,43 проміле, тест №1680, із результатом погодився. Від керування відсторонено, т.з. передано тверезому водію. Чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно водія ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 732928 від 02 грудня 2023 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

В судове засідання з`явився захисник ОСОБА_1 адвоката Споришев М.О. заперечував щодо обставин, викладених у протоколі. Зазначив, що ОСОБА_1 був незгодний із результатами огляду на місці, оскільки з його слів останній не вживав алкогольних напоїв, у зв`язку із цим наполягав на проходженні огляду у медичному закладі, що зафіксовано на відеозаписі о 20 годині 29 хвилин. Захисник також вважає, що час подій зафіксованих на відеозаписі не відповідає часу, зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення. Також зазначив, що ОСОБА_1 після складення протоколу про адміністративне правопорушення, самостійно пройшов огляд на стан сп`яніння о 21 годині 50 хвилин у КНП «ООМЦПЗ» ООР. Згідно Висновку ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено.

У зв`язку з чим, захисник просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях його підзахисного події та складу правопорушення.

Також суд встановлює, що адвокатом подано письмову заяву про закриття справи у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. До заяви додано Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №002861 від 02.12.2023 року.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення надані учасниками справи у судовому засіданні, суд приходить до наступних висновків.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях водія ОСОБА_1 , наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, за якою це правопорушення кваліфікується як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, сп`яніння.

Вина водія ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №732928 від 02 грудня 2023 року, роздруківкою тесту з результатами перевірки, з якого вбачається деталі аналізу у розмірі 0,43 проміле, Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, Зобов`язанням про прийняття права керування автомобілем іншим водієм, та відеозаписами з відеореєстратора патрульного автомобіля, з якого вбачається слідування за автомобілем «Nissan Rogue» д.н.з. НОМЕР_2 , момент зупинки цього автомобіля та відеозаписами з нагрудних камер інспекторів поліції №471828, 472512.

На першому диску відеозапису №01238 вбачається, що о 19:31 розпочалося фіксування події, о 19:33 вбачається роз`яснення інспекторами наслідків відмови від проходження огляду. ОСОБА_1 зазначає: «Не в больницу не поедем». Дії ОСОБА_1 зафіксовані на відеозаписі, свідчать про добровільне проходження огляду на стан сп`яніння на місці. За результатом огляду о 19:38 ОСОБА_1 просить вирішити питання позапроцедурно, та вчиняє якісь дії, що в подальшому стали підставою для Інспектора вважати про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення та виклику слідчо-оперативної групи для його фіксації.

Далі, з відеозапису вбачається , що о 20:30 ОСОБА_1 пропонує проїхати в медичний заклад для огляду, на що поліцейський зазначає, що вказана вимога відхилена, з огляду на його відмову раніше, яка вже ним зафіксована та складається протокол. ОСОБА_1 відповів: «Я ж просив вирішити нормально».

Далі вбачається, що о 20:44 ОСОБА_1 консультується по телефону та о 20:45 під диктування співрозмовника по телефону пише пояснення у протоколі.

З іншого диску відеозапису з нагрудної камери другого Інспектора №472512 також вбачається, зазначення Інспектора, що чує запах алкоголю від водія, повне роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, чітка відмова водія від огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

На відеозаписах вбачається, що протягом усього часу ОСОБА_1 постійно щось жує.

Суд зазначає, що в цілому з відеозапису вбачається, що сама процедура та дії поліцейських в цілому відповідали процедурі огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння, як того вимагає ст. 266 КУпАП та Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Будь-якого впливу працівниками поліції на ОСОБА_1 з матеріалів справи не вбачається.

Посилання адвоката на невідповідність часу фіксування подій на відеозаписі та безпосередньо у протоколі, не знайшло свого підтвердження під час дослідження цих доказів.

Відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, повністю відтворює момент проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із відповідним результатом та безпосередньо відмову ОСОБА_1 від проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Інспектором прийнято рішення про виявлення факту керування водієм у стані алкогольного сп`яніння, з огляду на наявну обґрунтовану підозру про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння та вбачалися ознаки сп`яніння.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Крім того, відповідно до п. 6 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Розділом 2 зазначеної Інструкції визначений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, а саме відповідно до ч.2 п. 6, 7, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 9 Розділу ІІ зазначеної Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

За таких встановлених обставин, наступне проходження медичного огляду не має правового значення, оскільки відмова водія від проходження огляду в медичному закладі після зафіксованого належним чином стану алкогольного сп`яніння, позбавляє його права посилатись на результати такого огляду проведеного самостійно після фіксації відповідного правопорушення. (Аналогічну позицію висловив Одеський апеляційний суду у постанові від 17.03.2023 року по справі 523/14880/22).

У зв`язку з чим, суд вважає посилання захисника на медичний висновок, за результатом самостійного звернення для огляду на стан сп`яніння, який на його думку вказує на відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, безпідставним та не приймається судом, як належний доказ.

Суд вважає, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9 А Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння....; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Дії ОСОБА_1 в частині порушення п. 2.9А Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, є винними та свідчать про скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до санкції ч.1 ст.130 КпАП України (в редакції, чинній на момент вчинення правопорушення) за зазначене правопорушення на особу накладається стягнення у формі штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється Законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 06.10.2011 року № 3828-VI у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає також стягнення суми судового збору у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка станом на 01.01.2024 року становить 3028 грн., тобто 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Керуючись ст. ст. 34, 130, 280, 283 КпАП України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк - один рік.

На підставі п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту прокурора без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: А.В. Науменко

Повний текст постанови складено 04.03.2024 року.

Суддя: А.В. Науменко