Справа №: 343/93/24
Провадження №: 3/343/131/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2024 року м.Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Лицур І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що проживає в АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючої, заміжньої, що має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше притягувалася до адміністративної відповідальності, востаннє: 10.07.2023 року Долинським районним судом Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини.

Правопорушення вчинено за таких обставин.

В період часу з 20.10.2023 року по 17.11.2023 року ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення належних умов життя, навчання та виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у вказаний період часу без поважних причин не відвідував навчання в Шевченківському ліцеї Вигодської селищної ради.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала повністю та пояснила, що вона не має належного впливу на свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не бажає відвідувати заняття в школі. Вона розкаюється у вчиненому та обіцяє посилити контроль за вихованням сина.

Крім визнання самою ОСОБА_1 , її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 578219 від 28.12.2023 року (а.с. 1), в якого вбачається, що в період часу з 20.10.2023 року по 17.11.2023 року ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення належних умов життя, навчання та виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у вказаний період часу не відвідував навчання в Шевченківському ліцеї без поважних причин;

- довідкою № 227 від 17.11.2023 року (а.с. 2), згідно з якою директор Шевченківського ліцею Р.Мацалак інформує інспектора сектору ювенальної превенції відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області О.Ліцмана про те, що учень 10-А класу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відвідував уроки з 20.10.2023 року по 17.11.2023 в дні очного навчання та не виходить на онлайн-уроки в дні навчання з використанням технологій дистанційного навчання (заклад працює в очній (змішаній) формі). На телефонні дзвінки та повідомлення від класного керівника ні учень, ні батьки не відповідають;

- даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15.05.2008 року (а.с. 6), з якого вбачається, що матір`ю неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 ;

- постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10.07.2023 року, яка набрала законної сили 07.08.2023 року (а.с.7-8), відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді попередження.

Частина 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року після накладення адміністративного стягнення, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ст. 184 КУпАП спрямована на забезпечення належного виховання дітей в сім`ї, здійснення постійного нагляду за ними з боку батьків та осіб, що їх заміняють, припинення випадків невиконання деякими громадянами батьківських обов`язків.

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст. 150 СК України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини.

У розумінні положень ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 35 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ч. 2 ст. 184 КУпАП, оскільки вона повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, є такими, що доповнюють один одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву в суду.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею правопорушення та її особу, оскільки пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність ОСОБА_1 обставин судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, а також того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення, яке б вiдповiдало вчиненому нею правопорушенню та її особi, в межах санкції ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення, за якою її визнано винною, обравши його у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 грн.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2024 року складає 605,60 грн.

На підставі викладеного, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 грн. (одну тисячу сімсот гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень та 60 копійок) судового збору.

Штраф повинен бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП, в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляцiйного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: