30.01.2024 227/69/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 січня 2024 року м.Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Здоровиця О.В.,

за участю

секретаря судового засідання Сисенко Ю.В.,

розглянувши заяву судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області Любчик Василини Миколаївни про самовідвід від розгляду справи про адміністративні правопорушення ЄУНСС 227/69/24, -

в с т а н о в и в:

29.01.2024 року надійшла заява судді Любчик В.М. про самовідвід від розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (ЄУНСС 227/69/24, провадження 3/227/123/2024).

В обґрунтування заяви суддя зазначає, що в рамках справи ЄУНСС 227/69/24 (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 574200 від 03.01.2024 року) ОСОБА_1 притягується до відповідальності за те, що 03.01.2024 року о 17.00 годині в м.Добропілля м-н Сонячний, 32, керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. 05.01.2024 року суддею Любчик В.М., як слідчою суддею було розглянуто клопотання прокурора Добропільського відділу Покровської окружної прокуратури про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні № 0000015 від 03.01.2024 року за ч.1 ст.369 КК України. За наслідками розгляду цього клопотання був накладений арешт на тимчасово вилучену 03.01.2024 року під час огляду місця події цифрову нагрудну відеокамеру СammPro 1826R2.3/32 номенклатурний номер /308, серійний номер NC 202249, на якій зафіксовані події, що свідчать про обставини пропонування ОСОБА_1 03.01.2024 року (під час його зупинення працівниками поліції під час керування транспортним засобом в.Добропілля м-н Сонячний, 32) неправомірної вигоди поліцейським в сумі 5000,00 грн за не складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та не притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП. Суддя Любчик В.М. зазначає, що той факт, що нею при розгляді клопотання про арешт тимчасово вилученого майна досліджувались обставини та матеріали, складені під час оформлення протоколу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, на її думку унеможливлює її участь, як судді у розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки це може викликати сумнів у її неупередженості і тому вона заявляє собі самовідвід.

Суддя ОСОБА_2 , адвокат Гос В.В. та ОСОБА_1 були належним чином повідомлені про дату та час судового розгляду заяви про самовідвід. Вказані особи в судове засідання не з`явились. Про причини не явки не повідомили.

Вирішуючи питання щодо заявленого самовідводу, суд виходить з такого.

Згідно зі ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Слід зазначити, що КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід. Разом з тим, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а Рішенням Ради суддів N 34 від 08.06.2017 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону і розгляд заяви про відвід необхідно провести за правилами встановленими КПК України.

У статті 75 КПК України визначений виключний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, а саме: слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.75 КПК України, у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Відповідно до ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75 - 79 цього Кодексу, суддя зобов`язані заявити самовідвід. Відвід повинен бути вмотивованим.

Заявляючи самовідвід суддя Любчик В.М. зазначає, що в її провадженні знаходиться справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (ЄУНСС 227/69/24, провадження 3/227/123/2024), але її участь у розгляді даної справи є неможливою, оскільки вона як слідчий суддя розглядала клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні № 0000015 від 03.01.2024 року за ч.1 ст.369 КК України, в ході якого нею досліджувались обставини та матеріали, складені під час оформлення протоколу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, що на її думку унеможливлює розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.130 КУпАП, оскільки вказані обставини можуть викликати сумнів у сторонніх спостерігачів в її неупередженості.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, а також його склад, - відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях від 09.11.06 року, справа «Білуга проти України», від 28.10.98 року, справа «Ветштан проти Швейцарії» зазначає, що важливим питанням є довіра, яку суди мають вселяти у громадськість в демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, має брати самовідвід або бути відведений.

Крім того, відповідно до ст. 3 Кодексу суддівської етики, суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

Водночас, згідно ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосудця є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосудця забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Для самовідводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість.

Обставини, які були покладені в основу заяви про самовідвід, повинні бути доведеними. Самовідвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для самовідводу та не може трактуватися абстрактно. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

До доводів судді Любчик В.М. про те, що можуть існувати сумніви в її неупередженості при розгляді справи про притягенння ОСОБА_1 до відповідальності за ст.130 КУпАП, оскільки нею, як слідчою суддею була розглянуто клопотання прокурора Добропільського відділу Покровської окружної прокуратури про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні № 0000015 від 03.01.2024 року за ч.1 ст.369 КК України, оскільки вважає, що вказана обставина не може розцінюватись як така, яка б викликала сумніви в неупередженості судді та унеможливлювала ухвалення ним об`єктивного рішення у справі про адміністративне правопорушення.

Суддею Любчик В.М. зазначено, що під час розгляду нею, як слідчою суддею, вищевказаного клопотання прокурора досліджувались обставини та матеріали, складені під час оформлення протоколу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, який буде розглядатися в рамках справи про притягення до адміністративної відповіданості ОСОБА_1 за ст.130 КУпАП.

Але, слід зазначити, що будь-яких матеріалів, які б свідчили про те, що суддею Любчик В.М. дійсно, під час розгляду клопотання прокурора Добропільського відділу Покровської окружної прокуратури про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні № 0000015 від 03.01.2024 року за ч.1 ст.369 КК України, досліджувались матеріали, складені під час оформлення протоколу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП до заяви про самовідвід не додано (до заяви про самовідвід не додано ані ухвали слідчого судді Любчик В.М. за наслідками розгляду клопотання про арешт майна, з якої можливо б було встановити які ж саме документи досліджувались слідчим суддею під час його розгляду, ані будь-яких інших документів, які б підтверджували ці доводи).

Враховуючи наведене, вказані доводи судді Любчик В.М. суд вважає необґрунтованими та такими, що не підтверджуються відповідними даними.

Крім того, з заяви про самовідвід не вбачається, що учасники справи ЄУНСС 227/69/24 мають будь-які сумніви у неупередженності судді Любчик В.М. у зв`язку з розглядом нею клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000015 від 03.01.2024 року за ч.1 ст.369 КК України.

Враховуючи наведене, вважаю, що на даній стадії обставин, які б свідчили про те, що суддя Любчик В.М. під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (ЄУНСС № 227/69/24) може бути неупередженою та не об"єктивною, судом не встановлено, а тому заява судді Любчик В.М. про самовідвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, ст. 7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст.75-76,80 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви про самовідвід судді Добропільського міськрайонногосуду Донецькоїобласті Любчик В.М. у справі (ЄУНСС № 227/69/24) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП- відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Здоровиця