Справа № 127/3587/24
Провадження 3/127/1039/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від ВАП УПП у Вінницькій області ДПП НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП.

31.01.2024 поліцейським взводу № 1 роти № 1 БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП рядовим поліції Суалом М.С. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 431972. З даного протоколу вбачається, що «31.01.2024 об 11 год. 14 хв. у м. Вінниця по вул. Гонти, буд. 28-В, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Toyota Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_2 , будучи тимчасово обмеженим у керуванні транспортними засобами постановою ВП № 43855440 від 26.12.2022, чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух»», тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав. Проте вказав, що йому не було відомо про наявність постанови про обмеження його в праві керування транспортними засобами. Водночас, ОСОБА_1 повідомив, що йому відомо про наявність рішення суду про стягнення з нього аліментів і перебування його на примусовому виконанні.

Судом було роз`яснено ОСОБА_1 , зокрема, право клопотати перед судом про витребування доказів з ДВС з метою встановлення його обізнаності про тимчасове обмеження або відсутність такої.

Однак, будь-які клопотання від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема щодо забезпечення та/або витребування доказів, до суду не надходили.

З автоматизованої системи виконавчого провадження, доступ до якої є публічним, вбачається, що на виконанні з 04.07.2014 у Вінницькому ВДВС у Вінницькому районі Вінницької області ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 43855440, стягувачем за яким є ОСОБА_2 , а боржником ОСОБА_1 .

В межах вищевказаного виконавчого провадження державним виконавцем 26.12.2022 було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Згідно із п. 2 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» вищевказана постанова виноситься державним виконавцем за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, до погашення такої заборгованості у повному обсязі.

Суд ставиться критично до тверджень ОСОБА_1 про те, що йому не було відомо про існування постанови державного виконавця про обмеження його в праві керування транспортними засобами, адже примусове стягнення аліментів з ОСОБА_1 відбувається з 2014 року, про існування заборгованості по аліментах йому відомо. Сплата аліментів, в даному випадку, це обов`язок, а не право. Застосування державним виконавцем такого заходу, як тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, вказує на недобросовісне виконання ОСОБА_1 своїх обов`язків, а також на його бездіяльність. Водночас, виконання цивільних обов`язків забезпечується, зокрема, відповідальністю, яка встановлена актом цивільного законодавства (ч. 3 ст. 14 ЦК України).

Таким чином судом встановлено, що 31.01.2024 об 11 год. 14 хв. у м. Вінниця по вул. Гонти біля будинку 28-В, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_2 , маючи встановлене державним виконавцем тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ від 08.05.1993 № 340 (в редакції постанови КМУ від 20.05.2009 № 511), особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії, крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно із ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Отже, дії ОСОБА_1 за вищевказаним фактом охоплюються складом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов до переконання в тому, що ОСОБА_1 винний у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративні правопорушення від 31.01.2024 серії ААД № 431972, постановою державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 26.12.2022 (ВП № 43855440), інформацією по даному ВП з АСВП та усними поясненнями ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні.

Вирішуючи який саме вид адміністративного стягнення слід застосувати до правопорушника, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення має на меті не тільки кару, а й виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, і запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, а при його призначенні, згідно із ст. 33 КУпАП, суд повинен ураховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, має бути призначено стягнення, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових правопорушень. Відповідно до принципів співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

В свою чергу справедливість, як одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Враховуючи характер скоєного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, забезпечуючи при цьому належну рівновагу, тобто пропорційність між метою судового рішення та його негативними наслідками для прав, свобод та інтересів осіб, суд прийшов до переконання за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три місяці. Суд прийшов до висновку, що у даній справі таке стягнення є необхідним та достатнім.

Зважаючи на те, що посвідчення водія не вилучалось в порядку ст. 2651 КУпАП, суд вважає за необхідне звернути увагу ОСОБА_1 на те, що у відповідності до ч. 2 і 3 ст. 3171 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права; особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 401 КУпАП і п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 9, 12, 13, 23, 33-36, 38, ч. 1 ст. 401, ч. 3 ст. 126, ст.ст. 221, 251, 268, 277, 280, 283-285, 287-289, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: