31.01.2024 Єдиний унікальний № 371/1165/23
провадження № 3/371/30/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Миронівка

ЄУН 371/1165/23

Провадження № 3/371/30/24

Суддя Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О.,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Каплі А.С.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, порушену відносно ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 483647, за змістом якого 04 серпня 2023 року о 00 годині 25 хвилин вона керувала транспортним засобом автомобілем марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вулицею Лугова села Козин Обухівського району Київської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху.

Огляд порушниці на стан алкогольного сп`яніння проводився з використанням спеціального технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 6810». Показник алкоголю становить 0,29 проміле. Від проходження огляду в закладі охорони здоров`я відмовилась в категоричній формі.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Капля А.С. зазначила, що підстави для притягнення її підзахисної до адміністративної відповідальності відсутні.

Пояснила, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення до протоколу додано CD-диск з 5-ти відеозаписами, зафіксованими нагрудною камерою поліцейських, результати тестування за допомогою спеціального технічного приладу «Alkotest Drager 6810», акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів і направлення на огляд.

Під час перегляду відеозаписів на диску, збережених у п`яти відеофайлах, встановлено порушення принципу безперервності.

Як об`єктивно вбачається із долученого до матеріалів справи відеозапису, відеозйомка обстановки та обставин події даного правопорушення з момента початку виконання службових обов`язків поліцейськими велася епізодично та декілька раз переривалась.

З відеофіксацїї у ОСОБА_1 наявність ознак алкогольного сп`яніння у виді «порушення координації рухів, тремтіння пальців рук» не вбачається, згоди чи незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду працівником поліції взагалі не зафіксовано. Відеозапис обставин події не містить факту відмови в будь-якій формі водія від проходження огляду у медичному закладі у разі незгоди з результатами огляду на місці, даний порядок та право поліцейським не роз`яснювався водію.

Поліцейські не повідомляли водія ОСОБА_1 про виявлення у неї ознак алкогольного сп`яніння та не називали їх; не зафіксовано обставин складання письмового направлення на проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у заклад охорони здоров`я, яке є у справі, та пред`явлення вказаного документа ОСОБА_1 ; відеозапис не містить даних про роз`яснення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, передбаченої ст. 266 КУпАП, зокрема, можливого огляду на стан алкогольного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я в разі незгоди з результатом такого огляду.

Протокол про адміністративне правопорушення також не містить зазначення спеціального технічного засобу, за допомогою якого було здійснено відеозапис з місця події, тому є неналежним доказом у справі.

Звернула увагу на те, що свідків на момент події не було, тому єдиним доказом наведених у протоколі обставин може бути лише відеозапис, який повинен фіксувати подію даного правопорушення з моменту початку виконання службових обов`язків поліцейськими.

Відеозапис з місця події, наданий як доказ працівником поліції не відповідає вимогам, які ставляться до нього, тому не може вважатися належним доказом вини особи.

Щодо письмових доказів вказала таке.

Відповідно до результату тестування на алкоголь №2360 від 04 серпня 2023 року, не зазначено до якого протоколу № він долучається, дата народження ОСОБА_1 не відповідає її даті, у графі «підпис особи що тестують» зазначено «від підпису відмовилась», а згідно відеозапису, ОСОБА_1 не ознайомлювали з результатами технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotesi 6810» та не з`ясовували, чи погоджується вона з результатами такого тестування чи ні.

На підставі викладеного, за відсутності дотримання обов`язкових вказівок щодо заповнення даних до результату тестування, чек до результату тестування на алкоголь №2360 від 04 серпня 2023 року не можна вважати достовірним доказом.

Крім того, зазначила, що з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції погоджується пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та розпаковує одноразовий мундштук, після розпакування упаковки в руки мундштук бере інша особа, тримаючи в руках спілкується в поліцейським, потім сама ОСОБА_1 , а потім і сам поліцейський. Отже, такий мундштук не міг використовуватися, оскільки на нього вільно могли потрапляти речовини із зовнішнього середовища та при контакті із іншими речами чи тілом людини. Це викликає сумніви у репрезентативності його показників 0,29 % та ставить під обґрунтований сумнів достовірність отриманого результату, так як було втручання в стерильність трубки.

На підставі викладеного, за відсутності дотримання умов з експлуатації приладу «Drager Alcotester 6810», якісний та кількісний результат тестування не можна вважати достовірним, тому просила визнати результати тестування на алкоголь 0,29 % недостовірним доказом.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у графі «за допомогою» не зазначено серійного номеру приладу газоаналізатора «Drager Alcotesi 6810» та його номеру тесту, за допомогою якого було встановлено вміст алкоголю у видихуваному повітрі. Згода з результатами тестування не засвідчена підписом ОСОБА_1 .

Відповідно до наявного в матеріалах справи відеозапису, питання щодо згоди чи незгоди з результатами огляду працівником поліції з`ясовано не було. Крім того, працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 , що в разі незгоди з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, такий огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Взагалі даний порядок та право поліцейським не роз`яснювався водію на місці.

В матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Миронівської ЦРЛ, в якому зазначено, що особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставлено, тоді як з матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 до такого закладу не доставляли, окрім того, направлення по часу виписане після часу складеного протоколу.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і одночасно протокол містить дані, що вона відмовилась від проходження огляду у медичному закладі в категоричній формі.

Тобто, фактично висунуте обвинувачення суперечить один одному, оскільки за керування транспортним засобом в стані сп`яніння складається протокол за порушення - п. 2.9 «а» ПДР, а за відмову від проходження огляду в медичному закладі - п. 2.5 ПДР.

Також є незрозумілим, з яких саме підстав була зупинена водій ОСОБА_1 , матеріали справи не містять будь-яких посилань та доказів порушень правил дорожнього руху. Водію не були роз`ясненні його права передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисника, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступних висновків.

На підставі п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі по тексту Правила), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 2.9 А Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 1.9. Правил передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи надані на підтвердження події адміністративного правопорушення та досліджені в судовому засіданні докази, суд зазначає таке.

Право поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів унормовано Законами України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух», постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Натомість обовязком водіїв є дотримання вимог законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, Правил дорожнього руху, а у випадку недотримання настає, зокрема, адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

На підставі ч. 6 ст. 266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Такий порядок був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 та діє зі змінами та доповненнями на даний час.

Відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 3 розділу І Інструкції встановлено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно із п. 7 розділу ІІ Інструкції, «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, вищезазначені нормативні акти чітко визначають, коли у поліцейського виникає право проводити огляд на стан сп`яніння водія транспортного засобу, а саме у поліцейського мають бути підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення.

Посадовою особою, яка склала протокол щодо ОСОБА_1 , не було дотримано зазначених положень нормативних актів.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, який було зупинено працівником поліції.

Водій заперечувала факт перебування у стані алкогольного сп`яніння, з результатами проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу була не згідна, пройти огляд в закладі охорони здоров`я співробітник поліції не пропонував.

Такі фактичні дані підтверджені відеозаписом, який міститься на носію інформації у вигляді DVD-R диску із відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського, який було досліджено судом.

За умови незгоди водія з результатами огляду, проведено працівником поліції на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів, огляд мав бути проведений відповідно до правил ст. 266 КУпАП в закладі охорони здоров`я. Такого огляду поліцейський не забезпечив.

Таким чином, працівником поліції було порушено вимоги статті 266 КУпАП щодо порядку проходження огляду водієм на стан алкогольного сп`яніння, оскільки правопорушник не доставлявся інспектором до закладу охорони здоров`я.

Протокол, додані до нього письмові докази та пояснення правопорушника вказують на ті обставини, що поліцейським було порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, встановлений розділом ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та вимоги статті 266 КУпАП щодо порядку проходження огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 18 липня 2019 року № 216/5226/16-а, доказом порушення правил дорожнього руху не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення.

Відповідно до правил п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справи України від 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Під час події, яка мала місце, поліцейський застосовував відеофіксацію порушення, проте протокол про адміністративне правопорушення не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за вчиненням адміністративного правопорушення працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку та підтверджує факт скоєння правопорушення.

Якщо в ході виявлення правопорушення застосовувався технічний засіб, він має бути зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, як це передбачено ст. 256 КУпАП.

Верховним Судом у вищевказаній постанові визначено, що якщо у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано технічний засіб, яким здійснений фото або відеозапис, і відсутні інші докази вчинення адмінправопорушення, то провадження підлягає закриттю, на підставі ст. 247 КУпАП, у звязку із відсутністю події і складу адмінправопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 , не містить зазначення спеціального технічного засобу, за допомогою якого було здійснено відеозапис з місця події.

Відеозапис з місця події, наданий як доказ працівником поліції має відповідати наступним вимогам: бути безперервним; фіксувати факт керування особою транспортним засобом та зупинку такого засобу поліцейськими; містити роз`яснення особі причин зупинки транспортного засобу, підстав проведення огляду (ознак алкогольного сп`яніння, які були виявлені у водія) та порядку його проходження; роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, її прав відповідно до норм КУпАП; пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я; проходження такого огляду або факт відмови від огляду.

Відеозапис, який не відповідає наведеним вище вимогам, не може вважатися належним доказом вини особи.

Відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського, який додано як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не відповідає вказаним вимогам.

Під час перегляду відеозаписів на диску, збережених у п`ятьох відеофайлах, встановлено порушення принципу безперервності.

З відеозапису у ОСОБА_1 наявність ознак алкогольного сп`яніння у виді «порушення координації рухів, тремтіння пальців рук» не вбачається, не зафіксовано згоди чи незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Відеозапис обставин події не містить даних про роз`яснення водію процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, передбаченої ст. 266 КУпАП, зокрема, можливого огляду на стан алкогольного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я в разі незгоди з результатом такого огляду; не містить факту відмови водія від проходження огляду у медичному закладі у разі незгоди з результатами огляду на місці.

В матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Миронівської ЦРЛ, в якому зазначено, що особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставлено, тоді як з матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 до такого закладу не доставляли, окрім того, направлення по часу виписане після часу складеного протоколу.

Відеозаписом події також не зафіксовано факт складання письмового направлення на проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у заклад охорони здоров`я, яке є у справі, та пред`явлення вказаного документа ОСОБА_1 .

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і одночасно протокол містить дані, що вона відмовилась від проходження огляду у медичному закладі в категоричній формі.

Аналіз вказаних обставин дозволяє дійти висновку, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 була обізнана з тим, що в разі її незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд може бути проведено в найближчому закладі охорони здоровя та відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Встановлені обставини вказують на неналежне оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, на факт внесення до протоколу відомостей, що не відповідають фактичним обставинам події, та дають підстави зробити висновок, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 працівниками поліції не дотримано вимоги ст. 266 КУпАП та п. 7 розділу І Інструкції.

Встановлено, що мотиви, наведені захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, знайшли підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 39 рішення «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року (заява №16347/02), пункт 1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30 жовтня 2014 року (заява №17888/12), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Стаття 62 Конституції України закріплює положення, що відображають сутність презумпції невинуватості.

За змістом вказаної статті особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок доводити вину, як складова презумпції невинуватості, покладається на адміністративний орган та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Суддя зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно досліджувати всі обставини справи і давати їх правильну правову оцінку. Постанова судді про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обґрунтована достатніми і незаперечними доказами.

З огляду на встановлені при розгляді справи обставини, підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у даному випадку відсутні.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вказані обставини, керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 254, 256, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, порушеній відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом десятиденного терміну з дня винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Л.О. Капшук