Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2024 року м. Рівне

Справа № 570/294/24

Провадження № 33/4815/329/24

Рівненський апеляційний суд в складі судді Ковальчук Н. М., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Власик Вікторії Яківни на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 01 лютого 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 01 лютого 2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Не погодившись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Власик В. Я. подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що оскаржувана постанова суду є незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Згідно протоколу ОСОБА_1 28.12.2023 року о 21 год. 20 хв., по місцю проживання колишньої співмешканки у АДРЕСА_1 , вчинив насильство в сім`ї, а саме, стукав в двері, своїми діями психологічного характеру міг завдати шкоди психічному здоров`ю потерпілої. В протоколі не зазначено які саме дії фізичного, психологічного чи економічного характеру умисно вчинив ОСОБА_1 , внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 . Судом залишено поза увагою, що домашнє насильство важливо відрізняти від конфліктних ситуацій. Вважає, що лише факт конфліктної ситуації між колишніми співмешканцями не може свідчити про психологічне насильство в сім`ї у розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству». ОСОБА_1 не визнає, що 28.12.2023 року о 21 год. 20 хв. вчинив домашнє насильство щодо своєї колишньої співмешканки ОСОБА_2 , по місцю свого проживання у АДРЕСА_1 . В протоколі не зазначено об`єктивну сторону правопорушення, яке ніби вчинив ОСОБА_1 . Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. Судом не враховано практику ЄСПЛ. Також вказує, що оскаржувана постанова винесена у відсутності ОСОБА_1 , копію постанови ОСОБА_1 не отримував, вперше отримала під підпис копію постанови суду адвокат Власик В. Я. 07.03.2024 року. З огляду на зазначене просить: поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справ про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова відносно ОСОБА_1 винесена 01.02.2024 року, апеляційна скарга подана 18.03.2024 року, тобто після закінчення строків на апеляційне оскарження. Судом першої інстанції не було направлено копію постанови ОСОБА_1 і відомостей про отримання останнім її копії матеріали справи не містять. Згідно заяви, адвокат Власик В. Я. отримала копію постанови суду 07.03.2024 року, про що засвідчила своїм підписом (а.с. 9).

Зазначене свідчить, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин і його слід поновити.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 , його захисник - адвокат Власик В. Я. та потерпіла ОСОБА_2 не з"явився двічі. Вперше справа була призначена на 28.06.2024 року. Жоден із учасників провадження у судове засідання не з"явився, будь-яких заяв та клопотань до суду не подали, хоча про час та місце слухання справи були повідомлені. У зв"язку з неявкою учасників, справу призначено до слухання на 04.09.2024 на 11:30. Повідомлення про виклик до суду ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Власик В. Я. та потерпілу ОСОБА_2 на 04.09.2024 на 11:30 розміщено на офіційному сайті Судової влади України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 988105 від 12.01.2024 року ОСОБА_1 28.12.2023 року о 21 год. 20 хв., перебуваючи за місцем проживання колишньої співмешканки ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 , вчинив насильство в сім`ї, а саме: ображав нецензурними словами, стукав в двері, своїми діями психологічного характеру міг завдати шкоди психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Потерпілою у протоколі зазначено - ОСОБА_2 .Дане правопорушення ОСОБА_1 вчинено повторно протягом року.

При складанні протоколу, ОСОБА_1 відмовився від дачі пояснень по суті порушення, також відмовився від підпису в протоколі та отримання його копії.

У заяві від 28.12.2023 року та письмових поясненнях потерпіла ОСОБА_2 просить притягнути до відповідальності її колишнього співмешканця ОСОБА_1 , який 28.12.2023 року вчинив відносно неї домашнє насильство. Потерпіла ОСОБА_2 вказала, що 28.12.2023 року о 21 год. 20 хв., за місцем її проживання, прийшов її колишній чоловік ОСОБА_1 та почав вриватися в хату, на що вона не відчиняла двері, він вдарив ногою двері, коли вона зателефонувала в поліцію він побіг у невідомому напрямку (а.с. 4, 5).

В матеріалах справи також містяться: Реєстрація ЄО № 13496 від 28.12.2023р. (а.с. 3).

Згідно постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 25 жовтня 2023 року по справі №570/5445/23 до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

За частиною 2 цієї статті відповідальність наступає у разі вчинення домашнього насильства особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно ст. 1 Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" від 15 листопада 2001 року, під насильством в сім`ї слід вважати будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї по відношенню до іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю. Психологічне насильство в сім`ї це насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими спеціально спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдатися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Ухвалюючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за події, що мали місце 28.12.2023 року, суд першої інстанції вірно врахував належні та допустимі докази про вчинення насильства у сім`ї.

Застосований місцевим судом адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. відповідає санкції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на доказах, що є у справі, та не спростовується доводами апеляційної скарги.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП підтверджена матеріалами справи, а наявність формальних неточностей у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для встановлення відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення, якщо винуватість такої особи підтверджується сукупністю доказів по справі.

Матеріали справи містять належні та допустимі докази, які вказують на вчинення ОСОБА_1 дій зазначених у диспозиції ч.2 ст. 173-2 КУпАП та настання для потерпілої особи наслідків, передбачених у цій статті.

Апеляційний суд розцінює доводи адвоката Власик В. Я. про невинуватість ОСОБА_1 , як спосіб захисту спрямований на уникнення відповідальності за вчинення правопорушення.Доводи апеляційної скарги не спростовують законних висновків суду першої інстанції.

З огляду на вищезазначене, апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану постанову залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Власик Вікторії Яківні строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 01 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Власик Вікторії Яківни залишити без задоволення.

Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 01 лютого 2024 року відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Ковальчук Н. М.