Єдиний унікальний номер 341/882/24
Номер провадження 3/341/273/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року м. Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Островська Н. І. за участю:

секретаря судового засідання Гомерди Г. М.,

прокурора Тюшки І. І.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з управління стратегічних розслідувань в Івано-Франківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої директором Комарівського ЗДО « Сонечко», одруженої,

за ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП України,-

встановив:

ОСОБА_1 порушила вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, чим вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП за наступних обставин.

ОСОБА_1 , яка є директором Комарівського ЗДО (ясла-садок) « Сонечко» Галицької міської ради, будучи відповідно до п. п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього закону, порушила вимоги п. 2 ч.1 ст. 28 вказаного закону, а саме: не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомила вищестоящий орган відділ освіти Галицької міської ради про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а саме про намір видати наказ № 12-К від 21.01.2024 «Про прийняття на посаду ОСОБА_2 », згідно якому ОСОБА_2 призначено на посаду підсобного робітника на кухні (0,5 ставки) з 23.01.2024, де у ОСОБА_1 наявний приватний інтерес, зумовлений особистою зацікавленістю в працевлаштуванні близької особи (матері) ОСОБА_2 , чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , яка є директором Комарівського ЗДО (ясла-садок) « Сонечко» Галицької міської ради, будучи відповідно до п. п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього закону, порушила вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28 вказаного закону, а саме: не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомила вищестоящий орган відділ освіти Галицької міської ради про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а саме про намір видати наказ № 13-К від 21.01.2024 «Про прийняття на посаду ОСОБА_2 », згідно якому ОСОБА_2 призначено на посаду помічника вихователя (0,2 ставки) з 23.01.2024, де у ОСОБА_1 наявний приватний інтерес зумовлений особистою зацікавленістю в працевлаштуванні близької особи (матері) ОСОБА_2 , чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Також ОСОБА_1 , яка є директором Комарівського ЗДО (ясла-садок) « Сонечко» Галицької міської ради, будучи відповідно до п. п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього закону, порушила вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28 вказаного закону, а саме: прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, що виразилось в підписанні наказу № 12-К від 21.01.2024 «Про прийняття на посаду ОСОБА_2 », згідно якому ОСОБА_2 призначено на посаду підсобного робітника на кухні (0,5 ставки) з 23.01.2024, де у ОСОБА_1 наявний приватний інтерес зумовлений особистою зацікавленістю в працевлаштуванні близької особи (матері) ОСОБА_2 , чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Також ОСОБА_1 , яка є директором Комарівського ЗДО (ясла-садок) « Сонечко» Галицької міської ради, будучи відповідно до п. п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього закону, порушила вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28 вказаного закону, а саме: прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, що виразилось в підписанні наказу № 13-К від 21.01.2024 «Про прийняття на посаду ОСОБА_2 », згідно якому ОСОБА_2 призначено на посаду помічника вихователя (0,2 ставки) з 23.01.2024, де у ОСОБА_1 наявний приватний інтерес зумовлений особистою зацікавленістю в працевлаштуванні близької особи (матері) ОСОБА_2 , чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнала та пояснила, що на даний час конфлікт інтересів усунуто, просила її суворо не карати. На цей час зробила для себе відповідні висновки, запевнила, що подібного не вчинятиме.

Прокурор в судовому засіданні ствердив, що вина ОСОБА_1 підтверджується сукупністю зібраних доказів, які містяться в матеріалах справи. Крім того, зазначив, що ОСОБА_1 вину у вчиненому визнала як в судовому засіданні, так і під час складання адміністративних матеріалів. Просив призначити їй покарання із застосуванням ст. 36 КУпАП в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до змісту вимог ст. 245 КУпАП завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, оцінивши зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, при розгляді даних адміністративних справ судом достовірно встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст.172-7 КУпАП доведена доказами, зокрема:

-протоколами № № 250, 251, 252, 253 від 17.04.2024 про адміністративне правопорушення;

-копією рапорту працівника національної поліції відділу УСР від 17.04.2024;

-копією наказу № 221-к від 29.08.2016 про призначення ОСОБА_1 на посаду завідувача дошкільного навчального закладу ясла-садка «Сонечко» с. Комарів;

-копією наказу № 221/1-к від 02.10.2017 про перейменування посади керівників закладів дошкільної освіти;

-копією статуту Комарівського закладу дошкільної освіти (ясел-садка) «Сонечко» Галицької міської ради (нова редакція);

-посадовою інструкцією № 74 директора Комарівського закладу дошкільної освіти (ясел-садка) «Сонечко»;

-копією актового запису про шлюб № 1 від 25.01.1999;

-копією актового запису про народження № 6 від 11.03.1980;

-копією листа відповіді начальника відділу освіти .

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

За змістом абз. 11 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до п. п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія зазначеного Закону, є в тому числі а) посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, члени Ради Національного банку України (крім Голови Національного банку України), особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку, господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, члени Ради нагляду за аудиторською діяльністю Органу суспільного нагляду за аудиторською діяльністю, які не є особами, зазначеними у пункті 1 частини першої цієї статті, посадові особи та інспектори Інспекції із забезпечення якості Органу суспільного нагляду за аудиторською діяльністю, члени Ради Аудиторської палати України, посадові особи Аудиторської палати України та працівники комітету з контролю якості аудиторських послуг Аудиторської палати України та комітетів з контролю якості аудиторських послуг професійних організацій аудиторів та бухгалтерів, Голова, заступники Голови, інші члени Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти, крім обраних з числа здобувачів вищої освіти та представників всеукраїнських об`єднань організацій роботодавців, а також посадові особи секретаріату Національного агентства із забезпечення якості вищої освіти.

За змістом п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобіганні корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходи щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно з диспозицією ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів; вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

З пункту 2 примітки до ст. 172-7 КУпАП вбачається, що під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень, що також визначено в абз. 13 ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції».

Відповідно до абз. 9 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідно з абз. 12 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Згідно з п. 2.3 методичних рекомендацій щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, дотримання обмежень щодо запобігання корупції (з додатками), затверджених наказом НАЗК від 02.04.2021 № 5, приватний інтерес може впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи невчинення дій лише під час реалізації службових/представницьких повноважень, що є дискреційними. Саме дискреційні повноваження призводять до виникнення конфлікту інтересів.

Дискреція можливість діяти на власний розсуд, обираючи з декількох різних варіантів дій, рішень.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Відповідно до ст. 172-7 КУпАП, особистий інтерес це користь, вигода яка стосується (або цікавить) особи, і які вона бажає отримати для себе особисто або близьких осіб.

За змістом зазначеної статті суб`єктивна сторона корупційного діяння характеризується тим, що воно вчинюється лише з корисливих спонукань. Особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує у зв`язку з цим певні матеріальні блага. Тобто, навіть при наявності суперечності між особистими інтересами та службовими повноваженнями обов`язковим є встановлення можливості впливу такої суперечності на об`єктивність або упередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих службових повноважень. При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Санкцією ч. 1 ст. 172-7 КУпАП передбачено накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Санкцією ч. 2 ст. 172-7 КУпАП передбачено накладення штрафу від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7КУпАП, оскільки вона, будучи особою на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», порушила вимоги п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 28 вказаного закону, не повідомивши у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинила дії чи прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, що повністю доведено в суді.

Відповідно до вимог ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність,

Ураховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та з врахуванням особи і суспільної небезпеки скоєного, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, знаходження на її утриманні неповнолітньої дитини, з метою виховання останньої та запобіганню вчинення нових правопорушень накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7 КУпАП у виді штрафу, у відповідності з вимогами ст. 36 КУпАП. Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.40-1,283,284 КУпАП, суддя, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення:

- за ч.1 ст. 172-7 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн;

- за ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн (три тисячі чотириста) грн.

На підставі ст. 36 КУпАП призначити за ч. 1 ст. 172-7, ч.2 ст. 172-7КУпАП остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн (три тисячі чотириста) грн, отримувач коштів: ГУК в Івано-Франківській обл/ТГ Галич/21081100, код отримувача ( за ЄДРПОУ) 37951998, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0009628.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 605,60 гривень, які перерахувати: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Київ/22030106, код отримувача (за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її прийняття.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

СуддяНаталя ОСТРОВСЬКА