Справа №938/413/24
Провадження № 3/938/257/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Чекан Н.М.

з участю секретаря судового засідання Івасюк Г.Ю.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), громадянки України, українки, жительки АДРЕСА_1 , непрацюючої,

якій роз`яснено зміст ст.63 Конституції України та права, передбачені ст. 268 КУпАП,-

В С Т АН О В И В:

ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП, а саме будучи матір`ю, 18.04.2024 року о 03.50 годин за місцем проживання ухилилась від виконання, передбачених статтею 150 Сімейного кодексу України, обов`язків щодо виховання неповнолітніх дітей, а саме 17.04.2024 року з 22.00 годин до 18.04.2024 року о 02.00 годин, залишила вдома дітей без нагляду, в результаті чого малолітня ОСОБА_2 , 2020 року народження, втекла з дому, близько 3 годин провела на вулиці, будучи неодягненою та босою.

ОСОБА_1 подала до суду письмові пояснення, в яких вказала, що самостійно виховує п`ятеро неповнолітніх дітей, після розмови з представником служби у справах дітей та ювенальної превенції вона зробила ремонт у дитячій кімнаті, відремонтувала вікна в дитячій кімнаті і ретельніше стежить за дітьми. Вину визнала, оскільки була втомленою, заснула та недогледіла, як донька втекла з дому; просила врахувати, що єдиним джерелом прибутку є державна допомога, тому просила призначити найменш суворе покарання.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, визнала, просила її суворо не крати.

Суддя вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненому, окрім визнання нею вини підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи в їх сукупності, які досліджені в судовому засіданні.

Зокрема, зі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №205334 від 18.04.2024 року (а.с.1) вбачається, що 18.04.2024 року о 03.50 годин за місцем проживання ОСОБА_1 ухилилася від виконання, передбачених ч.2 ст. 150 СК України обов`язків щодо виховання своїх п`яти дітей,а саме: 17.04.2024 року з 22.00 годин до 18.04.2024 року о 02.00 годин залишила вдома дітей без нагляду, в результаті чого малолітня ОСОБА_2 , 2020 року народження. втекла з дому, близько 3 годин провела на вулиці, будучи неодягненою та босою, чим вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою Верховинського РВП ГУ НП України в Івано-Франківській області із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою.

Також, вказаний протокол про адміністративне правопорушення власноручно підписаний без будь-яких зауважень щодо його змісту особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , якій було роз`яснено її права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи у Верховинському районному суді.

При цьому, ОСОБА_1 виклала власноручно пояснення: «визнаю».

Також вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, доведена:

- рапортом Верховинського РВП від 18.04.2024 року (а.с.2-4), в якому вказано, що 18.04.2024 року о 02.53 годин поступило повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_1 про те, що дочка віком 3 роки втекла з будинку, дівчинка повненька і не дуже висока, без штанів та тільки в светрику;

- свідоцтвами про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , де матір`ю дітей записано ОСОБА_1 (а.с.7-11).

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно із ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як передбачено ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком), визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозаписучих засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

На підставі ст. 252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Диспозиція ч.1 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Обов`язки щодо забезпечення батьками необхідних умов життя навчання та виховання неповнолітніх дітей закріплені в ст. 150 Сімейного Кодексу України, а саме відповідно до цього закону батьки зобов`язані 1) виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, 2) піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, 3) забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, 4) поважати дитину. У свою чергу в ч. 4 ст.155 Сімейного Кодексу України закріплено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суддя приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ч.1 ст.184 КУпАП, оскільки вона ухилилася від виконання передбачених ст.150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання своїх неповнолітніх дітей.

З урахуванням викладеного суддя вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення, яке б вiдповiдало вчиненому нею правопорушенню та її особі, в межах санкції ч.1 ст.184 КУпАП.

У ч. 1 ст. 184 КУпАП закріплено, що ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей - тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого адміністративного правопорушення, ставлення винної до вчиненого правопорушення, її матеріальне становище, наявність на утриманні особи, що притягається до адміністративної відповідальності, 5 неповнолітніх дітей, суд вважає, що для попередження вчинення аналогічних правопорушень в майбутньому на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді попередження.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення; розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може звільнити від сплати судового збору одиноких матерів (батьків), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, враховуючи їх майновий стан.

Враховуючи майновий стан ОСОБА_1 , оскільки вона не працює, на її утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей, батько яких, як вбачається із витребуваної інформації у Верховинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Верховинському районі Івано-Франківської області від 01.06.2024 року, записаний відповідно до ч.1 ст. 135 СК України за вказівкою матері, а тому вона є одинокою матір`ю, в зв`язку з чим суддя вважає за необхідне звільнити її від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у виді попередження.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі ч. ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», як одиноку матір, яка має на утриманні дитину віком до чотирнадцяти років.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: Наталія ЧЕКАН