Єдиний унікальний номер 599/884/24
Номер провадження 3/599/291/2024
ПОСТАНОВА

Іменем України

"15" травня 2024 р. суддя Зборівського районного суду Тернопільської області Снігурський В. В., за участю особи, яка притягується до адмінвідповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у м.Зборові матеріали, які надійшли від Відділення поліції №2 (м.Зборів) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №450521, 09 квітня 2024 року о 19 год. 58 хв. в селі Загір`я по вулиці Центральна Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Fiat Dukato», р.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проведення медичного обстеження у встановленому порядку водій відмовився і порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 вини не визнав, пояснив, що 09 квітня 2024 протягом дня він ремонтував машину, проте автомобіль не заводився і він увечері мав намір буксирувати його, був поруч з транспортним засобом біля колгоспних гаражів. В цей час під`їхав поліцейський патруль і поліцейський звинуватив його в тому, що не була увімкнена аварійна сигналізація. Він пояснював, що автомобілем не керував і не мав наміру їхати, двигун і електрообладнання не працювали. В зв`язку з цим не могли працювати і освітлювальні прилади. Однак щодо нього безпідставно було складено адміністративні матеріали. Оскільки транспортним засобом він не керував, тому не зобов`язаний був проходити огляд на стан сп`яніння. Алкоголю він не вживає у зв`язку зі станом здоров`я та віком.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП визначає, що до відповідальності за вказаною статтею притягаються особи, які безпосередньо здійснювали керування транспортним засобом.

В рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначено, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

З відеоматеріалів, наявних у справі, вбачається, що 09 квітня 2024 року близько 20 год. в селі Загір`я Тернопільського району поліцейські виявили автомобіль «Fiat Dukato», який ОСОБА_1 мав намір буксирувати за допомогою іншого автомобіля за кермом якого була інша невстановлена особа. Подія відбувалася у передвечірній час, будь яких інших учасників дорожнього руху, в тому числі пішоходів на сільській дорозі не було. Поліцейський не перевірив пояснень особи щодо того, що двигун і електрообладнання автомобіля «Fiat Dukato» не працюють. ОСОБА_1 знаходився біля автомобіля з непрацюючим двигуном, будь яких видимих ознак алкогольного сп`яніння у нього не спостерігалося.

З огляду на це підстави для перевірки документів і освідчення на стан сп`яніння ОСОБА_1 є сумнівними. Оскільки автомобіль був не справний, то неможливо було за допомогою технічних дій водія привести транспортий засіб у рух.

Таким чином, матеріали справи не містять достатніх та допустимих доказів, які би вказували на доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що дало би поліцейським підстави для висунення йому вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, відсутні докази, які б вказували на те, що поліцейські вчинили передбачені занонодавстом дії дії щодо зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Крім цього, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення ААД №450521 від 09 квітня 2024 року, він був складений у присутності ОСОБА_1 .

Однак, відеозапис обставин події свідчить про те, що уповноважені особи в спілкуванні з ОСОБА_1 обмежилися лише константуванням факту, що останній відмовляється від проходження освідування. Проте ні протоколу, ні інших будь-яких документів при цьому не складалося.

Як вбачається із відеозаписів обставин події, працівники поліції складали протокол про адміністративне правопорушення у салоні патрульного автомобіля, без присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вимоги статей 254, 256, 259, 260 КУпАП категорично обумовлюють обов`язкову присутність особи при складенні відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення (у разі коли таку особу було встановлено), та надають можливість уповноваженим особам у випадку ухилення від своїх процесуальних обов`язків осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, застосовувати заходи примусу, зокрема, доставити до поліцейського відділку для складення протоколу.

Відповідно, оскільки протокол про адміністративне правопорушення ААД №450521 від 09 квітня 2024 року був складений у відсутності ОСОБА_1 , то при складанні протоколу йому не було роз`яснено його прав, передбачених ст.268 КУпАП, що є прямим порушенням ч.4 ст.256 КУпАП.

За таких обставин вказаний протокол про адміністративне правопорушення не може вважатися допустимим доказом.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Суд не може самостійно перебирати на себе функції обвинувачення і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Михайлова проти України», п.64), оскільки це буде прямим порушенням п.1 ст.6 Конвенції Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо безсторонності.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Враховуючи встановлені вище обставини, вважаю, що подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП належно та достатньо не доведені, не стверджені допустимими доказами, отже справа підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу про адміністративні правопорушення України закрити за недоведеністю та відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя Зборівського

районного суду В. В. Снігурський