Провадження № 3/635/97/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року смт. Покотилівка

Суддя Харківського районного суду Харківської області Назаренко О.В., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

згідно протоколу ААД №602414 від 13.21.2023 складеного о 10 год. 42 хвилин, про те, що 13 листопада 2023 о 10 год. 00 хвилин в Харківській області, Харківського району, смт. Пісочин, шлях Полтавський 202/1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Pajero, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме тремтіння рук, поведінка, що не відповідає обстановці, не реагування зіниць на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Харченко К.С. надав суду клопотання про закриття провадження у справі, просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що ОСОБА_1 своєї провини в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнає, адже він не був в стані наркотичного сп`яніння та не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що підтверджується наступним. Так, з наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що у ОСОБА_1 взагалі відсутні зазначені в протоколі ознаки його перебування у стані наркотичного сп`яніння, його рухи були виважені, руки не тремтіли, а мова була чітка та зрозуміла. У зв`язку з чим були відсутні навіть підстави пропонувати йому проходження огляду. З початку розмови ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду та просив його здійснити у м. Дніпрі, за місцем його фактичного проживання, однак, в подальшому не розуміючи достеменно наслідки не проходження огляду та у зв`язку з хвилюванням повідомляє інспектору, що не бажає проходити медичний огляд у м. Харкові у зв`язку з його безпідставністю та у зв`язку з браком часу, адже він проживає у місті Дніпро і йому необхідно як можна швидше дістатися до дому, а дорожнє покриття є сильно пошкодженим та необхідно їхати поки надворі світло. Більш того, він повідомляв, щоб йому виписали направлення та він пройде огляд у м. Дніпро, за місцем його фактичного проживання. В подальшому, під час складання протоколу ОСОБА_1 , на запитання інспектора чи готовий він пройти огляд в медичному закладі, повідомляє, що готовий пройти у м. Дніпро, що відображено на 40 хвилині 40 секунд відеозапису, та інспектор розцінив пропозицію ОСОБА_1 як відмову від проходження огляду. Навіть під час ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом він повідомив, що готовий пройти огляд, але і це залишилося поза увагою інспектора. Більш того, він і в протоколі зазначив, що бажає пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Таким чином, в діях ОСОБА_1 не вбачається порушення п.2.5 ПДД та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Крім цього відповідно до вимог ст.265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. Однак, в супереч чинному законодавству про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документу встановленої форми, а саме, акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. Більш того, після складання протоколу водію не було заборонено подальший рух на автомобілі, у зв`язку з чим він далі поїхав у м. Дніпро. По приїзду в місто він одразу ж пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі КП «ДБКЛПД» ДОР за результатами якого було складено висновок згідно якого він не перебував в стані сп`яніння. З огляду на вищевикладене, вважають, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вини у порушенні п.2.5 ПДД, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, 04 березня 2024 року надійшла заява адвоката Харченко К.С. про розгляд справи без участі ОСОБА_1 та його захисника на підставі наявних в матеріалах справи матеріалів.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Відповідно ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 251, 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із п. 4 Розділу П Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Відповідно до п.5 розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). За змістом підпунктів 1) та 2) п. 1 розділу VII Інструкції № 1026 поліцейським забороняються самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу, а також примусове виключення відео реєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.

Зазначені норми направлені на забезпечення об`єктивного і неупередженого виявлення та фіксування правопорушень у тому числі і з метою подальшого використання зафіксованої інформації у якості доказів у суді. Зазначене вбачається із положень п.2. розділу І Інструкції № 1026, відповідно до якого застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється, в тому числі, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також в передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Тобто, факт керування транспортним засобом є безумовною та обов`язковою складовою частинною зазначеного правопорушення.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20 лютого 19 року ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Разом з тим матеріали справи не містять доказів на підтвердження керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Так, при дослідженні у судовому засіданні відеозапису, який мається на диску, судом встановлено, що момент, що саме ОСОБА_1 керував зазначеним транспортним засобом на даному відеозапису відсутній, тобто відеодоказів того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Pajero, державний номерний знак НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції не має.

За таких обставин працівниками поліції не зафіксовано факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , що є обов`язковою умовою відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також при дослідженні у судовому засіданні відеозапису, який мається на диску, судом встановлено, що з початку розмови ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, працівники поліції тривалий час не могли вирішити на якому автомобілів доставити ОСОБА_1 у медичний заклад для проведення огляду, потом через деякий час він просив здійснити огляд у м. Дніпрі, за місцем його фактичного проживання, однак, в подальшому повідомляє інспектору, що не бажає проходити медичний огляд у м. Харкові у зв`язку з його безпідставністю та у зв`язку з браком часу, адже він проживає у місті Дніпро і йому необхідно як можна швидше дістатися до дому, а дорожнє покриття є сильно пошкодженим та необхідно їхати поки надворі світло. В подальшому, під час складання протоколу ОСОБА_1 , на запитання інспектора чи готовий він пройти огляд в медичному закладі, повідомляє, що готовий пройти у м. Дніпро, та інспектор розцінив пропозицію ОСОБА_1 як відмову від проходження огляду. Далі, під час ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом, він повідомив, що готовий пройти огляд. Крім того, ОСОБА_2 в протоколі зазначив, що бажає пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Дослідивши відеозапис, суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння викликані не його твердою позицією щодо такої відмови, а тим, що йому не було роз`яснено наслідки не проходження такого огляду, а також хвилюванням.

Порядок оформлення та вимоги до оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення за ст.130 КУпАП врегульовано Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395; Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008.

Також, за змістом ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Тобто, при наявності у особи ознак сп`яніння, передбачених вищевказаною Інструкцією, поряд з оглядом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають обов`язковому відстороненню від керування транспортним засобом.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 266 КУпАП, у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Крім того, частина 1 статті 265-2 КУпАП встановлює, що у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних відомостей щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, передання керування іншій уповноваженій ним особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, а також щодо затримання транспортного засобу та доставлення його на зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій. Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності, тобто того, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Отже, сукупністю досліджених доказів у справі про адміністративне правопорушення не доведена винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а відтак провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківській області.

Суддя О.В. Назаренко