Провадження № 3/679/702/2024
Справа № 679/1388/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2024 року місто Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Грибанова Л.О., розглянувши адміністративний матеріал, наданий Шепетівським РУП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області, громадянина України, проживаючого у АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП,

встановив:

03 серпня 2024 року, приблизно о 01 годині 25 хвилини, правопорушник ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки «MERCEDES BENS», номерний знак « НОМЕР_1 -LН 128» (належність Lengemann & Eggets), по вулиці Ринкова міста Нетішин, в районі будинку №5, з наявними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тощо), у порушення вимог п.2.5 ПДР України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

У судове засіданні правопорушник ОСОБА_1 , будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, про що свідчать телефонограма на означений саме останнім номер телефону (відповідно до змісту відеозапису, а також, повідомлення в електронному вигляді за допомогою SMS-сповіщення) та відмітка у відповідному протоколі (серії ААД №121509 від 03 серпня 2024 року) не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотання щодо відкладення розгляду справи до суду не скерував, хоча, як вбачається зі змісту наявних в матеріалах справи поінформувань, про необхідність явки до Нетішинського міського суду, з метою розгляду справи про інкримінований адміністративний проступок, передбачений ст.130 ч.1 КУпАП, правопорушник ОСОБА_1 був сповіщений достеменно, у зв`язку з чим, суд, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішень у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року, «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року, у яких наголошено, що особа у розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їй судового рішення, вважає поведінку учасника процесу такою, що направлена на безпідставне умисне затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст.38 КУпАП, та уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення на транспорті, а неявку до суду особи, що притягується до адміністративної відповідальності, правопорушника ОСОБА_1 , котрий повинен добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, розцінює як нівелювання завдання КУпАП, яким, зокрема, є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і Законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП),

і, відповідно, з урахуванням принципу судочинства, зазначеного у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним,

водночас, приймаючи до уваги поінформованість та обізнаність правопорушника ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, що, на думку суду, надає правопорушникові ОСОБА_1 можливість скористатись правом прийняття участі у судовому засіданні в будь-який спосіб, в тому числі, і в режимі відеоконференції, правом користуватися юридичною допомогою адвоката, правом скерувати письмові пояснення по суті інкримінованого адміністративного проступку, тощо, і, що, за вказаних обставин, на переконання суду, відповідає критеріям розумності, пропорційності, обґрунтованості, так як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, за відсутністю можливості/необхідності прийняти участь у судовому засіданні безпосередньо, не позбавлена права реалізувати свої процесуальні повноваження, визначені у ст.268 КУпАП, та забезпечити належним чином свій судовий захист під час розгляду справи про адміністративне правопорушення,

вважає за можливе, рахуючи поведінку правопорушника ОСОБА_1 та інші недобросовісні дії, які спрямовані на ухилення від участі в судовому засіданні у будь-якому форматі (шляхом надання письмових пояснень, застосування відеоконференції, тощо), як нівелювання основних конституційних засад судочинства, однією з яких є розумність строків розгляду справи судом (ст.129 Конституції України), що повністю узгоджується з приписами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, де гарантовано розгляд справи протягом розумного строку (ст.6), провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, крім того, справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, не відноситься до переліку справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою,

оскільки, саме практика ЄСПЛ (рішення від 07 липня 1989 року «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії») виходить з того, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також, максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання, і суд має реагувати на випадки, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство.

Тож, не дивлячись на відсутність будь-яких пояснень з боку правопорушника ОСОБА_1 по суті адміністративного проступку, як безпосередньо після вчинення, так і під час розгляду справи в судовому засіданні, провина останнього у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, доведена зібраними та дослідженими під час судового розгляду доказами, наявними в матеріалах, скерованих до суду.

Так, із дослідженої у судовому засіданні розписки про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу від 03 серпня 2024 року (а.с.7) вбачається, що 03 серпня 2024 року правопорушника ОСОБА_1 , відповідно до положень Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, поінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу газоаналізатора марки «Drager Alcotest 6810» під час тестування.

Із дослідженого у судовому засіданні акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 03 серпня 2024 року (Додаток 2 до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (розділ ІІ п.10 (а.с.5) вбачається, що правопорушник ОСОБА_1 , після виявлення правоохоронцями у останнього ознак алкогольного сп`яніння, а саме: різкого запаху алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тощо, відмовився пройти відповідний огляд на місці зупинки ТЗ за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810».

Із дослідженого у судовому засіданні направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 03 серпня 2024 року (Додаток 1 до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (розділ ІІ п.8 (а.с.4) вбачається, що 03 серпня 2024 року, о 01 годині 30 хвилин, водій ТЗ правопорушник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з виявленими, в результаті огляду, проведеного поліцейським, наявними ознаками сп`яніння, а саме: різкого запаху алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тощо, направлявся до закладу охорони здоров`я КНП НМР «СМСЧ міста Нетішин» для проходження відповідного медичного огляду.

Із дослідженої у судовому засіданні інформації комп`ютерної системи «ІПНП» (а.с.10) вбачається, що, відповідно до обліково-реєстраційних даних, правопорушник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має посвідчення водія серії НОМЕР_2 : категорії «А» (з 27 жовтня 2007 року), категорії «В» (з 27 жовтня 2007 року), категорії «С» (з 27 жовтня 2007 року), з терміном дії з 27 жовтня 2007 року.

Із досліджених у судовому засіданні файлів, що містяться на диску з аудіо/відео-записом події адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, від 03 серпня 2024 року, долученого до матеріалу про адміністративне правопорушення відносно правопорушника ОСОБА_1 (до протоколу серії ААД №121509 від 03 серпня 2024 року (а.с.2,14) вбачається, що 03 серпня 2024 року, в нічний час, водій ТЗ марки «MERCEDES BENS», номерний знак « НОМЕР_1 -LН 128» («0691 Е4»), правопорушник ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом по вулиці Ринкова міста Нетішин, був зупинений правоохоронцями, і, в подальшому, під час спілкування, після виявлення у останнього співробітниками ПП ознак алкогольного сп`яніння, на пропозицію пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки ТЗ, так і в медичному закладі, категорично відмовився в проходженні запропонованої процедури, без пояснення причин прийнятого рішення, що саме і убачається з аудіо/відео-запису події, на якому, окрім того, зафіксовано безпосередньо і пояснення правопорушника ОСОБА_1 , який не заперечував вживання алкогольних напоїв перед керуванням автівкою, зазначивши щодо вживання 1/2 пляшки коньяку.

За таких обставин, суд, дослідивши письмові матеріали справи, а також, відтворивши у судовому засіданні диск з аудіо/відео-записом події інкримінованого правопорушникові ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, від 03 серпня 2024 року, з урахуванням пояснень правопорушника ОСОБА_1 , зафіксовані за відеозапису, за якому, окрім відмови у проходженні огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки ТЗ, так і в медичному закладі, останній не заперечував і вживання алкогольних напоїв перед керуванням ТЗ, і, оцінюючи надані Шепетівським РУП ГУНП в Хмельницькій області докази, які, на думку суду, узгоджуються проміж собою та не викликають будь-яких сумнівів у своїй належності та допустимості, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, приходить до висновку, що винність правопорушника ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, не зважаючи на відсутність з боку останнього будь-яких докладних пояснень по суті адміністративного правопорушення безпосередньо після вчинення у відповідному протоколі, так і під час розгляду справи у судовому засіданні, знайшла своє повне підтвердження у суді та доведена змістом досліджених у судовому засіданні доказів, зокрема:

розписки про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу від 03 серпня 2024 року (а.с.7), що свідчить про інформування правопорушника ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу газоаналізатора марки «Drager Alcotest 6810» під час тестування,

акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 03 серпня 2024 року (а.с.5), який свідчить, що 03 серпня 2024 року правопорушник ОСОБА_1 , після виявлення правоохоронцями у останнього ознак алкогольного сп`яніння, а саме: різкого запаху алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тощо, відмовився від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки ТЗ за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810»,

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 03 серпня 2024 року (а.с.4), зміст якого підтверджує направлення правопорушника ОСОБА_1 , у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння, а саме: різкого запаху алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тощо, до закладу охорони здоров`я КНП НМР «СМСЧ міста Нетішин» для проходження відповідного медичного огляду,

а також, змістом відтворених у судовому засіданні файлів, що містяться на диску з аудіо/відео-записом події інкримінованого правопорушникові ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП (а.с.14), де зафіксовано факт керування ТЗ марки «MERCEDES BENS», номерний знак « НОМЕР_1 -LН 128» («0691 Е4»), з боку правопорушника ОСОБА_1 та відмова останнього від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки ТЗ, так і у медичному закладі, за вказаних у протоколі обставин, тобто, 03 серпня 2024 року, в нічний час, на якому, окрім того, зафіксовано безпосередньо і пояснення правопорушника ОСОБА_1 , який не заперечував вживання алкогольних напоїв перед керуванням автівкою, зазначивши щодо вживання 1/2 пляшки коньяку,

у достовірності та істинності яких підстав сумніватися у суду не має, та які, на переконання суду, є належними, допустимими і достовірними, оскільки, отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, доповнюючи один одного, і, відповідно, у своїй сукупності, підтверджують провину правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, та винність останнього у його скоєнні.

Тож, на думку суду, співробітниками Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області зібрано достатньо доказів для ухвалення остаточного рішення у справі, котрі, на переконання суду, є ґрунтовними, допустимими, не викликають будь-яких сумнівів, узгоджуються проміж собою, а також, зі змістом протоколу та наданими до суду матеріалами справи, надаючи суду підстави розцінювати відмову правопорушника ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки ТЗ, так і у медичному закладі, виключно, як спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, а зазначені дії правопорушника ОСОБА_1 як навмисну поведінку для унеможливлення проведення відповідного тесту на стан сп`яніння, і саме таку поведінку правопорушника ОСОБА_1 суд розцінює, як свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідну процедуру, яке базується на внутрішньому переконанні про непотрібність проходити зазначений огляд, в силу існування певних причин, відомих лише освідчуваній особі, що, на переконання суду, є підтвердженням того, що особа усвідомлює можливі негативні наслідки, які можуть бути результатом такого огляду, і що, на думку суду, стверджує про бажання уникнути відповідальності за вчинене.

До того ж, під час судового розгляду жодного переконливого доказу, який би міг піддати сумніву вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, з боку правопорушника ОСОБА_1 та винуватість останнього, а також, який би свідчив, про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП судом не встановлено.

Натомість, на переконання суду, дії співробітників Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, котрі, помітивши в поведінці та зовнішності правопорушника ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, зазначені у п.3 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, яким є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, та встановлення яких є виключною компетенцією працівника поліції, у якого є підстави вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану за суб`єктивним сприйняттям наявних факторів, запропонували правопорушникові ОСОБА_1 пройти, відповідно до встановленого порядку, огляд на стан сп`яніння, повністю відповідають вимогам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, та узгоджуються з положеннями ст.266 КУпАП в цілому.

Тож, відповідно, правопорушник ОСОБА_1 після встановлення у останнього ознак алкогольного сп`яніння, під час керування ТЗ, за визначених у протоколі обставин, що не заперечував і сам правопорушник ОСОБА_1 на аудіо/відеозаписі події, безпосередньо підтвердивши вживання алкогольних набоїв перед керуванням ТЗ зобов`язаний був пройти відповідний огляд на стан сп`яніння, на вимогу ПП, після встановлення певних ознак працівником поліції, оскільки, правопорушнику ОСОБА_1 інкримінується саме відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння (п.2.5 ПДР України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), а не керування ТЗ в стані алкогольного сп`яніння (п.2.9 ПДР України).

І, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП (п.7 розділ І Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року).

При цьому, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв ТЗ, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку зазначених осіб до найближчого закладу охорони здоров`я, не пізніше, ніж протягом 2 годин, з моменту виявлення підстав для його проведення.

Отже, дії співробітників Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, в даній ситуації, також повністю відповідають положенням п.6 розділу 10 «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, відповідно до яких у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Фіксація адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, стосовно правопорушника ОСОБА_1 відповідає вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кіно- зйомки, відеозапису, засобів фото- і кіно- зйомки, затвердженої Наказом МВС України №1026 від 18 грудня 2018 року, і, відповідно, будь-які правові підстави вважати долучений до матеріалів провадження аудіо/відео-запис неналежним чи недопустимим доказом відсутні.

Тож, на переконання суду, дії працівників поліції при виконанні своїх обов`язків, зафіксовані на аудіо/відео-запису події, не були свавільними, оскільки, поліція, відповідно до покладених завдань, наділена повноваженнями регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням ПДР України його учасниками.

Згідно із ст.9 Конституції України, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, підлягає застосуванню в Україні, як частина національного законодавства, що повністю узгоджується з приписами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» №3477-IV від 23 лютого 2006 року, за якими суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, ЄСПЛ у рішенні від 29 червня 2007 року (справа «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства») зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки, володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди, і, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

До того ж, відповідно до практики ЄСПЛ, вина особи повинна бути обґрунтована доказами, і така доведеність провини може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто, таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки, наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року (справа «Ireland v. the United Kingdom»), критерій доведення якого «поза розумним сумнівом» застосовує ЄСПЛ що при оцінці доказів (рішення від 21 липня 2011 року (справа «Коробов проти України»).

Водночас, Європейський суд з прав людини в контексті усталеної практики ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зазначає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, і, хоча ст.6 п.1 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення, і питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року у справі «SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE», №4909/04, §58, рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «RuizTorija v. Spain», №303-А, §29).

Таким чином, дії правопорушника ОСОБА_1 за ознаками ст.130 ч.1 КУпАП, з урахуванням вищевикладеного, на переконання суду, кваліфіковані правильно, оскільки, правопорушник ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

При визначенні стягнення, суд, у відповідності до положень ст.33 КУпАП, враховує обставини та характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: правопорушник ОСОБА_1 , відповідно до матеріалів справи, не є особою з інвалідністю, має постійне місце мешкання, посвідчення водія отримував (а.с.10).

Обставин, що, згідно зі ст.34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Обставин, що, згідно зі ст.35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги вищевказане, з урахуванням обставин та характеру вчиненого правопорушення, особи, ступеню вини та майнового стану правопорушника ОСОБА_1 , який не є особою з інвалідністю, має постійне місце мешкання, однак, до суду, будучи своєчасно та належним чином сповіщеним щодо часу та місця проведення розгляду справи, не з`явився, причини неявки суду не повідомив, будь-яких пояснень, маючи об`єктивну можливість для надання свідчень, не надав та не скерував, відповідно, належних висновків для себе не зробив, провини не усвідомив, тощо, і, одночасно, враховуючу відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, і, разом з тим, беручи до уваги суспільну небезпеку вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, що є найбільш небезпечним у сфері безпеки дорожнього руху та становить реальну небезпеку, як для учасників дорожнього руху, так і для суспільства в цілому, загрожує здоров`ю та життю пересічних громадян, а також, враховуючи тяжкість ймовірних наслідків від скоєного, суд, надаючи оцінку вказаним обставинам у їх сукупності, вважає, що правопорушнику ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, передбачені санкцією ст.130 ч.1 КУпАП, що, на думку суду, буде достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також, запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Підстав для призначення правопорушнику ОСОБА_1 будь-якого іншого стягнення, передбаченого санкцією ст.130 ч.1 КУпАП, суд не вбачає з вищевказаних причин.

На підставі вимог ст.40-1 КУпАП, суд вважає за необхідне, у відповідності до ст.4 ч.2 п.5 Закону України «Про судовий збір», стягнути з правопорушника ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, оскільки, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Речовий доказ у справі: оптичний носій інформації диск DVD-R ТМ «MEDIA» (4,7Gb/16x/120min) з аудіо/відео-записом події, долучений до матеріалу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ознаками ст.130 ч.1 КУпАП (а.с.14), підлягає зберіганню в матеріалі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ознаками ст.130 ч.1 КУпАП.

Приймаючи до уваги вищенаведене, керуючись ст.33, ст.40-1, ст.130 ч.1, ст.221, ст.284, ст.289, ст.294 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Піддати ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Речовий доказ у справі: оптичний носій інформації диск DVD-R ТМ «MEDIA» (4,7Gb/16x/120min) з аудіо/відео-записом події, долучений до матеріалу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ознаками ст.130 ч.1 КУпАП, зберігати в матеріалі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ознаками ст.130 ч.1 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: