Дата документу 01.03.2024
Справа № 334/742/24
Провадження № 3/334/570/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Козлова Н.Ю., розглянувши матеріали, які складені поліцейським УПП в Запорізькій області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.130 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 14.01.2024 року о 21 год. 33 хв. в м. Запоріжжі вул. Істоміна 9, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ-DAEWOO Т13110 державний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість, рухливість ходи; виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився в присутності лікаря-нарколога, що підтверджується висновком № 486 від 14.01.2024 року. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонений. Транспортний засіб припаркований на місці зупинки.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив суду, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. У лікаря-нарколога він не зміг здати біоматеріал у вигляді сечі. Біоматеріал у вигляді крові у нього не брали та не пропонували, хоча він сам наполягав на цьому.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , письмові докази, які містяться в матеріалах справи, відеозапис долучений до справи, суд дійшов до наступних висновків.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог п.2, 4 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, - чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Згідно ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом: ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до норм ст.280 КУпАП. орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності...; ч.2 ст.283 КУпАП, постанова в справі про адміністративне правопорушення, повинна містити опис обставин установлених при розгляді справи...; ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частина 1ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, наркотичного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою КМ України від 17 грудня 2008р.№1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У ч. 4 розділу І вказаної Інструкції зазначено, що ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 інкримінувалося те, що 14.01.2024 року о 21 год. 33 хв. в м. Запоріжжі за адресою: вул. Істоміна 9, він керував транспортним засобом ЗАЗ-DAEWOO Т13110 державний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість, рухливість ходи; виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився, що підтверджується висновком № 486 від 14.01.2024 року (а.с.1).

За твердженням поліцейського, який склав протокол, ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 646605 від 14.01.2024р. за ч.1 ст. 130 КУпАП.

З відео вбачається, що ОСОБА_1 не відмовляється пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, а повідомляє, що не має природної потреби здати біоматеріал у вигляді сечі.

Лікар-нарколог ОСОБА_2 , діючи на порушення вимог п.п. 10, 12, 13 Інструкції № 1452/735, виданих в розвиток ст. 266 КУпАП, якими передбачено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкіряного покрову обличчя і рук, а також для дослідження такого середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки вказаних вище біологічних середовищ, ці зразки біологічних середовищ ОСОБА_1 здати не запропонував, їх відбір у дві ємності не організував та надійне збереження другої ємності протягом 90 днів не забезпечив, лабораторне дослідження на визначення наркотичного сп`яніння не провів, чим порушив вказані пункти Інструкції.

При цьому, заявлені у протоколі ознаки наркотичного сп`яніння у вигляді: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість, рухливість ходи; виражене тремтіння пальців рук, не знайшли свого підтвердження та спростовані матеріалами справи.

З`ясування цих обставин також має вирішальне значення, оскільки саме наявність таких дійсних ознак надає можливість працівникам патрульної поліції запропонувати проходження медичного огляду та усуває сумніви у дотриманні певної процедури з боку працівників патрульної поліції та утримує від формального підходу до з`ясування всіх обставин.

Отже, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення відомості є лише відображенням позиції працівників поліції і за своєю суттю фактично є обвинуваченням, яке має бути доведеним.

Зважаючи на вказані порушення, огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння вважається недійсним, а відтак зібрані по справі докази не можна визнати належними та допустимими й такими, які «поза розумним сумнівом» доводять його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доказом того, що водій ОСОБА_1 нібито керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження медичного огляду є відеозапис, зроблений на бодікамери: 471252, 474599, 471704, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №646605 від 14.01.2024, пояснення самого ОСОБА_1 ..

З відео долученого до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не відмовляється від проходження медичного огляду у медичному закладі, він навіть погодився проїхати туди з працівниками поліції, тобто факт відмови відсутній.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» №2695 від 16.02.2021 редакція ч. 2 ст. 266 КУпАП змінена наступним чином: «Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення;

Пунктом 5 розділу ІІ вказаної вище Інструкції встановлено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Виходячи з вимог зазначеної Інструкції, співробітники поліції, повинні були включити портативні відеореєстратори та проводити безперервний відеозапис до закінчення складання протоколу та оформлення всіх документів в підтвердження обставин, зазначених у протоколі.

Таким чином, лише безперервний відеозапис зроблений поліцейським на прилад або технічний засіб, зроблений у відповідності до вказаної вище Інструкції може бути належним доказом фіксування правопорушення.

Використання поліцейськими власних мобільних телефонів або інших технічних засобів для фіксування правопорушення вказаною інструкцією не передбачений.

Як роз`яснив Верховний Суд в правовій позиції, що викладена в постанові від 26.06.2019 року в справі № 536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17, при розгляді справ про вчинення адміністративних правопорушень необхідно врахувати, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відеозаписи, зроблені технічними приладами у відповідності до положень Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 співробітниками поліції не надавались та відсутні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп 2010 зазначено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі й презумпції невинуватості, закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з вимог ст. 62 Конституції України, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Відсутність достатніх доказів тягне за собою в даному випадку недоведеність події правопорушення і як наслідок відсутність об`єктивної сторони складу інкримінованого йому діяння.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суду не надано жодного належного та допустимого доказу вини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому суд не вбачає підстав для притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми закону, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 284, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького Апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти діб з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-тиденного строку її оскарження.

Суддя: Козлова Н. Ю.