Провадження № 3/761/4896/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Кваша А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, Голова правління БФ «Люди для людей», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого, ч.5 ст. 126 КУпАП

ВСТАНОВИЛА

До провадження Шевченківського районного суду міста Києва надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 21.05.2024 року о 14 год. 05 хв. в м. Києві, б-р Шевченка 31, керуючи автомобілем Мерседес НОМЕР_1 , здійснив зупинку на перехресті, при цьому керував автомобілем не маючи права керування повторно протягом року, постанова ЕАН 1761042 від 27.03.24 р., чим порушив вимоги п. 2.1А Правил дорожнього руху.

Такі дії ОСОБА_1 , кваліфіковано за ч.5 ст. 126 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи повідомлений належним чином.

Водночас до суду прибув адвокат Тимошенко В.В. в інтересах ОСОБА_1 , просив розгляд проводити за відсутності останнього. Заперечував щодо протоколу про адміністративне правопорушення, зазначив, що посилання під час складання протоколу на постанову ЕНА №1761042 від 27.03.2024 року за ч.2 ст. 126 КУпАП для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП є безпідставною, оскільки відповідно до суті зазначеної постанови, ОСОБА_1 керував автомобілем не маючи права керування, однак це не відповідає дійсності, будь-яких інших доказів щодо підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення матеріали справи не містять. Так, ОСОБА_1 має право керування транспортними засобами категорії «В» та «С», що підтверджується посвідченням водія НОМЕР_2 . Крім того, вказав, що постанова ЕНА №1761042 від 27.03.2024 року за ч.2 ст. 126 КУпАП оскаржується в порядку адміністративного судочинства, справа перебуває на розгляді в Солом`янському районному суді м. Києва У зв`язку з чим просив закрити справу відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті. Так, ч. 2 вказаної статті передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; ч. 3 ст. 126 КУпАП за - керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; та ч. 3 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 2.1А Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Під час розгляду справи суддею заслухано пояснення адвоката Тимошенка В.В., досліджено матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 811299 від 21.05.2024 року;

-постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1761042 від 27.03.2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП;

-довідку за підписом т.в.о. старшого інспектора відділу адміністративної практики управління патрульної поліції у місті Києві ДПП Зінченко О. від 22.05.2024 щодо проведених заходів із встановлення повторності вчиненого адміністративного правопорушення, у якій остання зазначила, що 27.03.2024 працівниками поліції за невиконання вимоги п. 2.1.а) ПДР України, відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1761042, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 126 КУпАП. У відповідності до вимог п. 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, особам, позбавленим права на керування транспортними засобами за керування такими засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, посвідчення водія повертається після обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів. Станом на 21.05.2024 відповідно до Національної автоматизованої інформаційної системи Головного сервісного центру МВС України посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здано на збереження, переекзаменування не проходив, та інші матеріали справи.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ч. 9, та ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Доводи захисника Тимошенка В.В. про те, що ОСОБА_1 має право керування транспортними засобами категорії «В» та «С», що підтверджується посвідченням водія НОМЕР_2 не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовуються відомостями, які містяться в довідці за підписом т.в.о. старшого інспектора відділу адміністративної практики управління патрульної поліції у місті Києві ДПП Зінченко О. від 22.05.2024 щодо проведених заходів із встановлення повторності вчиненого адміністративного правопорушення.

При цьому суддею враховуються і пояснення ОСОБА_1 , викладені у протоколі, що останній прибував для переекзаменування, проте не пройшов його, оскільки у МРЕО було відсутнє світло.

Крім того, захисник Тимошенко В.В., наводить аргументи, що постанова ЕНА №1761042 від 27.03.2024 року за ч.2 ст. 126 КУпАП не набрала за законної сили і наразі оскаржується в порядку адміністративного судочинства, справа перебуває на розгляді в Солом`янському районному суді м. Києва, водночас до матеріалів клопотання останній долучив копію адміністративного позову про визнання рішення працівника поліції протиправним та його скасування, який зареєстрований в Солом`янському районному суді м. Києва лише 13.06.2024 (тобто після того, як справа за ч. 5 ст. 126 КУпАП надійшла до Шевченківського суду), однак жодних відомостей, що провадження у справі було відкрито суду не надано. Таким чином доводи адвоката щодо наявності підстав для закриття провадження у справі, не приймаються до уваги, як необґрунтовані, та сприймаються судом як такі, що спрямовані на ухилення особи від відповідальності.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя вважає, що надані суду докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення, та винуватість у ньому ОСОБА_1 .

Підстав щодо сумніву в достовірності вказаних доказів, що містяться у справі про адміністративне правопорушення у судді немає.

Таким чином, зважаючи на встановлені судом фактичні дані, дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст.17 КУпАП, у справі не встановлено.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладені стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлені.

Згідно положень ст. 23 КУПАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкцією ч.5 ст.126 КУпАП передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно зі ст.29 КУпАП конфіскований може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, обставини та характер вчиненого правопорушення, його наслідки, приходжу до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.5 ст. 126 КУпАП, без вилучення транспортного засобу, з огляду на ненадання суду відомостей про належні особі транспортні засоби.

У порядку, визначеному ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 126, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи правопорушника або за місцезнаходженням його майна у порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП.

Постанова суду підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

На постанову суду по справі про адміністративне правопорушення може бути подана скарга до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя Антоніна КВАША