справа № 208/705/24
№ провадження 3/208/773/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 лютого 2024 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, має на утримані неповнолітніх дітей, синів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працює, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянки України № НОМЕР_2 виданий 16.09.2019 року, орган видачі, центр 1222, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 595795 від 18.01.2024 року, -

встановив:

В провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська надійшов 31.01.2024 року адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 595795 від 18.01.2024 року, вбачається, що з 01.11.2023 року по 18.01.2024 рік, за адресою свого мешкання ОСОБА_1 ухилялась від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх неповнолітніх дітей сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 яке виразилося в тому, що останні не відвідував заклад освіти більш ніж 10 днів без поважних причини, чим порушила ЗУ «Про освіту», вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст.184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибула, причину неявки не повідомила.

Так, одним із обов`язків батьків по відношенню до своїх дітей, визначений у відповідності до ст. 150 СК України, є обов`язок забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти.

Згідно до аб. 2 ч. 3 ст. 55 Закону України «Про освіту», батьки здобувачів освіти зобов`язані: сприяти виконанню дитиною освітньої програми та досягненню дитиною передбачених нею результатів навчання.

Доказами порушення освітнього процесу здобувачами освіти, є облік відвідування та навчання дітей у учбовому закладі.

Проте, жодного належного доказу того, що діти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є учнями певного учбового закладу, або не зараховані до жодного учбового закладу, чи не відвідали учбовий заклад в певний період, до протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП складений відносно ОСОБА_1 , інспектором СЮП ВП Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, лейтенантом поліції Криваль А.О. не долучено.

Крім того, складаючи протокол 18.01.2024 року відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП, інспектор не обґрунтовує на підставі яких даних облік триваючого адміністративного правопорушення обраховується саме з 01.11.2023 року, як зазначено за змістом вказаного протоколу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП, - Адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Згідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, - Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Так, триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до чинного законодавства України протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме він має містити повні та точні відомості про вчинення правопорушення, його кваліфікацію, дані про потерпілих, свідків, якщо вони є. Саме протокол про адміністративне правопорушення є документом, в якому формулюється суть правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного. Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об`єднаються у чотири групи (елементи): об`єкт адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб`єкт адміністративного правопорушення та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов`язковими.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ( ст. 252 КУпАП).

Таким чином, на підтвердження скоєння адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП, особою яка збирала докази на підтвердження порушень за вказаним протоколом, надала наступні докази, а саме копію постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, копії свідоцтв про народження дітей, копію паспорта особи щодо якої складено протокол, рапорт інспектора поліції.

За змістом ст.ст. 251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

З підстав, зазначених вище, приходжу до висновку, що на підставі зібраних доказів які наявні в матеріалах адміністративної справи не можливо встановити наявність складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП у діях ОСОБА_1 , а тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст.184 КУпАП, оскільки в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення суду не надано достатніх доказів, які б були належними та допустимими, та які б вказували на порушення такою особою своїх батьківських обов`язків по відношенню до її дітей.

Згідно приписів ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам Кобець проти України від 14.02.2008, Берктай проти Туреччини від 08.02.2001, Леванте проти Латвії від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У справах Малофєєва проти Росії ( Malofeyevav.Russia, рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та Карелін проти Росії ( Karelinv.Russia, заява №926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.184 КпАП України, у зв`язку недоведеністю її вини у порушенні нею Закону України «Про освіту», що є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.184 КпАП України у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Івченко Т. П.