ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В. П., за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військово зобов`язаного, неодруженого, освіта повна середня, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , захисника Білої У. М., свідка ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 09 жовтня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 09 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок в дохід держави.

Згідно з постановою районного суду та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 445174 від 14.09.2023 року, ОСОБА_1 повторно протягом року, 14.09.2023 року о 16 год 40 хв., в с. Коровія по вул. В. Івасюка, 3 Чернівецького району Чернівецької області, керував транспортним засобом марки «Jeep», д. н. з. НОМЕР_1 , не маючи права керувати транспортним засобом, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

На вказану постанову, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, зі змісту якої вбачається, що він просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Глибоцького районного суду Чернівецької області від 9 жовтня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення № 715/3002/23. Скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , є такою, яка постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Стверджує, що 14.09.2023 року він знаходився в автомобілі марки «Jeep», д. н.з. НОМЕР_1 , в якості пасажира, а транспортним засобом керувала його дівчина, яка

ЄУНСС: 715/3002/23 Головуючий у І інстанції: Цуркан В. В.

Номер провадження: 33/822/51/24 Головуючий в апеляційній ін-ції: ОСОБА_3

на момент зупинки авто працівниками поліції перебувала з ним. У той день вони направлялися в аптечний пункт за необхідними ОСОБА_1 ліками, оскільки 05.09.2023 року його було госпіталізовано та включно до 15.09.2023 року він перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП «Путильська багатопрофільна лікарня» Путильської селищної ради Вижницького району Чернівецької області у зв`язку із поставленим йому діагнозом «гострий двобічний ексудативний гайморит», що вбачається із довідки № 01-05/1554 від 15.09.2023 р., виданої на підставі медичної карти стаціонарного хворого № 3466 від 05.09.2023 р.

Однак, його дівчині водію автомобіля стало погано і вона не могла надалі керувати транспортним засобом, оскільки їй була необхідна невідкладна медична допомога, у зв`язку із чим, вона попросила його сісти за кермо та відвести її в лікарню, що він і був змушений зробити, тобто він діяв в стані крайньої необхідності.

Вказує, що працівниками поліції не було задокументовано, обґрунтовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ним таких положень ПДР чи інших нормативно-правових актів, чинних під час дії воєнного часу, які б відповідно до зазначених вимог закону давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під його керуванням.

Зазначає, що матеріали справи не містять належних доказів того, що він повторно протягом року керував автомобілем, будучи позбавленим права керування транспортним засобом відповідної категорії. Роздруківка постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 142187, із якої вбачається, що 14.01.2023 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, на думку апелянта не може бути визнана належним доказом, оскільки вона не завірена належним чином, не містить відомостей про її вручення або направлення та дати набрання нею законної сили.

Звертає увагу апеляційного суду на те, що при вирішенні даної справи судом першої інстанції не було встановлено фактичних обставин справи, а в оскаржуваному рішенні суду містяться посилання лише на обставини, які зазначені в протоколі та обґрунтовано вину лише на формально перелічених документах, внаслідок чого судом не виконано його безпосередніх функцій щодо повного, всебічного, і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження вказує про те, що фізично він не міг прибути до суду, оскільки наразі він перебуває у статусі військовослужбовця та проходить військову службу за призовом під час мобілізації в прикордонній комендатурі інженерного облаштування ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_4 . В матеріалах справи міститься його заява від 14.09.2023 року про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою смс-повідомлення, однак таке повідомлення йому не надходило.

Що стосується довідки, яка міститься в матеріалах справи та підтверджує направлення йому у додаток «Viber» судової повістки, то він стверджує, що йому, як військовослужбовцю заборонено користуватися вказаним мобільним застосунком, оскільки саме через його використання ворожі війська російської федерації можуть відслідкувати місце розташування наших формувань. Зазначене зумовило розгляд судом справи без його участі, адже реалізувати його право на відкладення судового засідання через перебування на військовій службі він не зміг. З оскаржуваною постановою він зміг ознайомитися лише 24 жовтня 2023 року, до того часу ані на поштову адресу, ані на мобільний телефон жодних судових повісток про виклик та вищевказаної постанови йому не надходили, а тому вважає, що строк пропущено ним з поважних причин.

Заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та захисника Білої У. М., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав наведених у ній, перевіривши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно приписів ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

У відповідності до приписів ст. 294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за клопотанням особи, яка подає апеляційну скаргу, може бути поновлений.

Як було встановлено апеляційним судом із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, постанова районного суду була прийнята за відсутності ОСОБА_1 , при цьому відсутні докази належного його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, яке відбулося 09 жовтня 2023 року.

Копію постанови особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 отримав тільки 24 жовтня 2023 року, та в десятиденний строк подав апеляційну скаргу, а тому апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції не було виконано в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, в порушення вимог ст. 280 КУпАП, зроблений за неповного з`ясування всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення.

Допитаний у судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що 14.09.2023 року він знаходився в автомобілі марки «Jeep», д. н. з. НОМЕР_1 , в якості пасажира, а транспортним засобом керувала його дівчина, яка на момент зупинки авто працівниками поліції перебувала з ним. У той день вони направлялися в аптечний пункт за необхідними йому ліками, оскільки 05.09.2023 року його було госпіталізовано та включно до 15.09.2023 року він перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП «Путильська багатопрофільна лікарня» Путильської селищної ради Вижницького району Чернівецької області у зв`язку із поставленим йому діагнозом «гострий двобічний ексудативний гайморит», що вбачається із довідки № 01-05/1554 від 15.09.2023 р., виданої на підставі медичної карти стаціонарного хворого № 3466 від 05.09.2023 р.

Однак, його дівчині водію автомобіля стало погано і вона не могла надалі керувати транспортним засобом, оскільки їй була необхідна невідкладна медична допомога, у зв`язку із чим, вона попросила його сісти за кермо та відвести її в лікарню, що він і був змушений зробити, тобто він діяв в стані крайньої необхідності.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , підтвердила пояснення її хлопця - ОСОБА_1 .. При цьому пояснила, що 14.09.2023 року її хлопець ОСОБА_1 був вимушений сісти за кермо автомобіля, оскільки їй стало погано і вона не змогла продовжити рух.

Вищевказані пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 і свідка ОСОБА_2 підтверджуються і наданими апеляційному суду доказами, зокрема випискою про амбулаторне звернення на приймальне відділення КНП «Путильська багатопрофільна лікарня» Путильської селищної ради Вижницького району Чернівецької області від 14.09.2023 року, зі змісту якої вбачається, що хвора ОСОБА_2 звернулася зі скаргами на біль у правій поперековій ділянці та загальну слабкість. Під час огляду ОСОБА_2 черговим лікарем було встановлено діагноз: правобічна ниркова коліка, який переважно супроводжується різким та гострим болем у поперековому відділі.

Беручи до уваги вище наведене, та надає віри доводам апеляційної скарги, щодо необхідності керування останнім транспортним засобом, та погоджується, що такі дії ОСОБА_1 були вимушеними.

Відповідно до ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Крайня необхідність - це випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові.

Крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.

У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності, така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.

Апеляційний суд погоджується із твердженням апелянта, що він був вимушений поїхати до лікаря, оскільки у його дівчини різко погіршився стан здоров`я, і до матеріалів справи долучено відповідні докази про це, а тому вважає його дії виправданими, такими що були необхідними в даній ситуації, і були спрямовані на збереження здоров`я його дівчини.

Відповідно п. 4 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.

Оскільки правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 в стані крайньої необхідності, оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 4 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови Глибоцького районного суду Чернівецької області від 9 жовтня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення № 715/3002/23.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 09 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 4 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя

Чернівецького апеляційного суду В. П. Давній