КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Антонюк М.С.
Єдиний унікальний номер справи № 761/8144/24
Апеляційне провадження № 33/824/2789/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мережко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 04 квітня 2024 року щодо притягнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 124, 122-4 КУпАП. Накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 04 квітня 2024 року в частині позбавлення права керування транспортними засобами на один рік та ухвалити в цій частині нове рішення, яким застосувати до ОСОБА_1 менш суворе покарання без позбавлення права керування транспортними засобами.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що апелянт визнає свою вину і з незрозумілих причин, суд першої інстанції встановив, що апелянт просить позбавлення керування транспортними засобами.

Зазначає, що такий вид покарання для ОСОБА_1 має тяжкі наслідки, оскільки він працює водієм в ТОВ «Нова пошта» та керування транспортним засобом є його основним видом заробітку. Позбавлення права керування транспортним засобом фактично позбавить ОСОБА_1 та його сімю засобів для існування та поставить у скрутне матеріальне становище.

Вказує, що на момент складання протоколу апелянту не було відомо, що його тимчасово позбавили права керування транспортним засобом.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду. Клопотання мотивує тим, оскаржувану постанову апелянт отримав лише 15 квітня 2024 року.

Клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 04 квітня 2024 року, а апеляційна скарга на неї подана 25 квітня 2024 року, тобто, з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Вважаю, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки у матеріалах справи відсутні докази направлення чи отримання оскаржуваної постанови ОСОБА_1 . Отже, суд вважає за можливе визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови поважними та поновити вказаний строк.

У судове засідання з`явились ОСОБА_1 та його захисник адвокат Ларичев В.В., які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити з викладених підстав.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів, оцінених судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ухвалюючи рішення щодо ОСОБА_1 судом першої інстанції не в повній мірі було дотримано вказані вимоги закону.

Так, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим та в апеляційній скарзі апелянтом не оспорюється.

Такий висновок підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №859600 від 27 лютого 2024 року, складеного щодо ОСОБА_1 ; схемою місця ДТП від 21 лютого 2024 року; фотознімками; рапортом старшого лейтенанта ОСОБА_2 ; поясненнями водія ОСОБА_3 .

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП є правильною.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

У ст. 33 КУпАП вказано, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, за наявності в санкції ст. 124 КУпАП альтернативного більш м`якого виду стягнення у виді штрафу, суд першої інстанції не перевірив та не врахував належним чином даних про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності те, що в матеріалах справи відсутні дані, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності.

Обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 по справі не встановлено.

Крім того, судом першої інстанції не враховано відсутність тяжких наслідків дорожньо-транспортної пригоди.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає за можливе апеляційну скаргу задовольнити, постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 04 квітня 2024 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення змінити в частині накладеного стягнення, застосувавши до ОСОБА_1 захід адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, яке відповідатиме меті адміністративного стягнення - вихованню особи та запобіганню вчинення нових правопорушень.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 04 квітня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 04 квітня 2024 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення змінити, застосувавши до ОСОБА_1 захід адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.В. Мережко