Справа № 444/4211/23
Провадження № 3/444/33/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Жовква

15 січня 2024 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Оприск З. Л. розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Відділу поліції № 2 Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі захисника Козакевича Р.В.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17.11.2023 року о 01:50 год. в м. Рава-Руська, вул. Сагайдачного, 21, Львівський район, Львівська область, керувала транспортним засобом Пежо 3008 НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, хоча була сповіщена про місце і час розгляду справи.Беручи до уваги, що присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП не є обов`язковою, керуючись ст. 268 КУпАП, справу було розглянуто під час відсутності цієї особи.

Захисник в судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення з підстав, викладених у письмовому клопотанні про закриття провадження у справі.

В письмовому клопотанні про закриття провадження у справі захисник закрити провадження у справі у зв`язку із наступним: - матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом; - немає також доказів того, що ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння; - в протоколі працівником поліції не зазначено про жодну ознаку алкогольного сп`яніння; - відсутні докази того, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці, що вона такий пройшла і була незгідно з результатом або, що вона відмовилася від такого; - ОСОБА_1 не оскаржено ні висновку медичного огляду, ні акту медичного огляду; - огляд було проведено не лікарем-наркологом, лікар, який проводив огляд не проходив тематичне удосконалення; - висновок лікаря побудований лише на одному показнику приладу «Ліон Алкометр»; - огляд за допомогою приладу «Ліон Алкометр» на стан сп`яніння було проведено через 10 місяців після закінчення чинності свідоцтва про повірку; - газоаналізатор «Ліон Алкометр», заводський № 85207, не можна було станом на 17.11.2023 року взагалі використовувати без чинного свідоцтва про повірку; - огляд ОСОБА_1 проведено більше, ніж через 2 год. 31 хв. після пред`явлення звинувачення у керуванні транспортним засобом; - відеозапис події на диску відсутній, що не має можливості встановити всі обставини справи; - огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння є недійсним; - доказів того, що ОСОБА_1 працівниками поліції було роз`яснено права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, матеріали справи не містять.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суддею встановлено, що ОСОБА_1 винна у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і підлягає адміністративній відповідальності.

Факт вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 підтверджується зібраними доказами, які знаходяться в матеріалах справи, а саме:

-протоколом ААД № 278157 від 17.11.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 17.11.2023 року о 01:50 год. в м. Рава-Руська, вул. Сагайдачного, 21, Львівський район, Львівська область, керувала транспортним засобом Пежо 3008 НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння;

-показами приладу Ліон Алкометр (показник 0,54 проміле);

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 17.11.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння;

-актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів;

-направленням водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 17.11.2023 року, з якого вбачається, що результат огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - 0,54 проміле.

Твердження захисника про те, що в протоколі працівником поліції не зазначено про жодну ознаку алкогольного сп`яніння, суддя не бере до уваги, оскільки такі ознаки, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, зазначено в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також в направленні водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 17.11.2023 року.

Твердження захисника про те, що відеозапис події на диску відсутній, що не має можливості встановити всі обставини справи, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме протоколом ААД № 278157 від 17.11.2023 року, показами приладу Ліон Алкометр, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 17.11.2023 року, актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 17.11.2023 року, з яких суддею встановлено усі обставини, які мають значення для вирішення даної справи.

Твердження захисника про те, що доказів того, що ОСОБА_1 працівниками поліції було роз`яснено права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, матеріали справи не містять, спростовуються записом в протоколі про адміністративне правопорушення про здійснення такого роз`яснення, однак від підпису в протоколі ОСОБА_1 відмовилася, про що внесено відповідний запис.

Твердження захисника про те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом; відсутні докази того, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці, що вона такий пройшла і була незгідно з результатом або, що вона відмовилася від такого; огляд було проведено не лікарем-наркологом, лікар, який проводив огляд не проходив тематичне удосконалення; огляд за допомогою приладу «Ліон Алкометр» на стан сп`яніння було проведено через 10 місяців після закінчення чинності свідоцтва про повірку; газоаналізатор «Ліон Алкометр», заводський № НОМЕР_3 , не можна було станом на 17.11.2023 року взагалі використовувати без чинного свідоцтва про повірку; огляд ОСОБА_1 проведено більше, ніж через 2 год. 31 хв. після пред`явлення звинувачення у керуванні транспортним засобом не спростовують факту того, що ОСОБА_1 17.11.2023 року о 01:50 год. в м. Рава-Руська, вул. Сагайдачного, 21, Львівський район, Львівська область, керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Дії правопорушника потрібно кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки він, керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив порушення вимог п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху, а саме "Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин".

Згідно Правил дорожнього руху водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена повністю.

Обставин, що виключають адміністративну відповідальність, не встановлено. Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, не встановлено. Підстав для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудовому колективу немає. Підстав звільнення від адміністративної відповідальності не встановлено.

Частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушеннявстановлено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Адміністративне стягнення відповідно до санкції частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушенняє безальтернативним.

Статтею 23 Кодексу України про адміністративні правопорушенняпередбачається, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З врахуванням всіх у сукупності вище перелічених обставин, місця, способу вчинення правопорушення, так як адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, оскільки адміністративне правопорушення вчинене на транспорті, що за своєю природою несе високий рівень суспільної небезпеки, так як транспорт є підвищеним джерелом небезпеки, з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, суддя вважає, що необхідною і достатньою мірою стягнення для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, буде накладення штрафу в межах санкції статті ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536 гривень 80 копійок.

Керуючись ст. 130 ч.1, 280, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 /сімнадцять тисяч/ грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 536,80 грн. судового збору в дохід держави.

Строк пред`явлення виконавчого документу до виконання 3 місяці.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках здійснення нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Роз`яснити особі, яка притягнута до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Суддя Оприск З. Л.