Справа № 199/4190/24
ПОСТАНОВА

іменем України

19.07.2024 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Воробйов В.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного працівником поліції місцем проживання зазначена адреса: АДРЕСА_1 , у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

12.05.2024 року у відношенні ОСОБА_1 складено протокол серії ААД № 908855 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, в тому, що він, 12.05.2024 року о 02-30 годині, за адресою: м. Дніпро, вул. Івана Огієнка, 235 (Амур-Нижньодніпровський район), керував автомобілем Mercedes-Benz 311 CDI № НОМЕР_1

з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло; виражене тремтіння пальців рук та від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Факт відмови зафіксовано на камеру.

ОСОБА_1 у судовому засіданні винуватим себе не визнав. Пояснив, що під`їхав до свого дому на своєму авто, куди згодом під`їхали поліцейські, звинуватили його що він керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. Він відмовився від проходження огляду у лікарні. Потім вирішив пройти. Поїхав до лікарні з поліцією, де пройшов огляд. Дійсно він мав з собою пакетик з амфетаміном, який виявили поліцейські.

Дослідивши наявні докази, вважаю, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Відповідно до ст.ст. 245, 246, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність для достовірних і безперечних висновків про скоєний на принципах забезпечення доведення вини за ст.129 Конституції України, і визнання провини згідно зі ст.252 КУпАП не може мати наперед встановленої сили.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Факт керування транспортним засобом підтвердив ОСОБА_1 у судовому засіданні.

Відповідно до протоколу серії ААД № 908855 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 , 12.05.2024 року о 02-30 годині, за адресою: м. Дніпро, вул. Івана Огієнка, 235 (Амур-Нижньодніпровський район), керував автомобілем Mercedes-Benz 311 CDI № НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло; виражене тремтіння пальців рук та від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України. Факт відмови зафіксовано на камеру.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою посадовою особою, порушень відносно форми, змісту протоколу, реквізитам щодо заповнення та процесуального закону, судом не встановлено.

Як вбачається з відеозапису, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України та така відмова зафіксована на камеру.

Щодо твердження ОСОБА_1 на те, що нібито він в подальшому поїхав до лікарні з поліцією, де пройшов огляд, то суд таке твердження відхиляє, оскільки відсутні в цієї частині докази.

Згідно зі ст. 251 КУпАП суду надані об`єктивні та інші безперечні докази провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що дозволяє суду, визнати останнього винним.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

До пояснень правопорушника ОСОБА_1 в частині невизнання своєї провини, суд відноситься критично, оскільки його позиція спростовується об`єктивними доказами, оцінку котрим суд дав, а невизнання ним провини в цій частині спосіб його захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності за скоєне ним правопорушення.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння була зафіксована за застосуванням технічного засобу відеозапису, що виключало необхідність присутності двох свідків.

Крім того, згідно відеозапису вбачається, що працівник поліції роз`яснював ОСОБА_1 про необхідність проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння саме у медичній установі та роз`яснював наслідки відмови від проходження такого огляду.

Також, з дослідженого судом відеозапису з нагрудних камер працівників патрульної поліції вбачається, що співробітник поліції неодноразово протягом тривалого часу пропонував ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі для визначення стану наркотичного сп`яніння та попереджав ОСОБА_1 , що в разі відмови на нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд виходить з того, що ОСОБА_1 вважається таким, що ознайомлений зі змістом, як ст. 130, ст. 266 КУпАП, так і Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, оскільки відповідні нормативно-правові акти були офіційно оприлюднені.

Що стосується складеного протоколу про адміністративне правопорушення зазначаю наступне.

Зокрема, вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, який складений повноважною особою згідно вимог КУпАП, вказана правова кваліфікація адміністративного правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про адміністративну відповідальність, та відповідний пункт Правил дорожнього руху, сформульовано звинувачення, викладені фактичні обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для повного розуміння стороною захисту суті висунутого проти ОСОБА_1 звинувачення.

Суд розцінює відповідні пояснення ОСОБА_1 як усталену модель захисту від притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, розповсюджену форму таких показів та форму реалізації права на захист і бажання уникнути адміністративної відповідальності і покарання за вчинене правопорушення.

Доводи ОСОБА_1 про свою невинуватість, викладені ним у судовому засіданні не спростовують зазначені докази, які у своїй сукупності свідчать про недотримання ним вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, внаслідок винних дій останнього повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що узгоджуються між собою та не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та об`єктивності.

Призначаючи вид адміністративного стягнення, враховую характер і міру громадської небезпеки скоєного, особу правопорушника, те, що ОСОБА_1 не надав суду відомостей, про оскарження обставин адміністративного правопорушення та кваліфікацію його дій та не спростував факти, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, істотність наслідків вчиненого правопорушення. За перелічених фактичних обставин, суд дійшов переконання, що необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, є адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 до доходу держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 гривень 60 копійок.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя В.Л.Воробйов