ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2024 Справа №607/12572/24 Провадження №3/607/5561/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Гуменний П.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, водія «АВАКС ПРОФ», адреса проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю: захисника адвоката Свірського Т.В.-

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП надійшли матеріали із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №885134 від 31.05.2024 стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №885134 від 31.05.2024, 30.05.2024 о 23:40 в м. Тернополі по вул. Коновальця, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Citroen, державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог п.п. 2.9 (а) ПДР України, в стані алкогольного сп`яніння.

Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6810 ARBF №0422 відмовився.

Після чого огляд проводився в КНП «ТОМЦСНЗ», що підтверджується висновком №369 від 31.05.2024.

У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подав, що відповідно до положень ст.268 КУпАП не перешкоджає її розгляду.

У судовому засіданні захисник Свірський Т.В. просив провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, про що подав письмове клопотання.

Заслухавши захисника, оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності ст. 245 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст.266 КУпАП, а також «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008, далі (Порядок) та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, (далі Інструкція).

За змістом статей 130 та 266 КУпАП огляду на стан алкогольного сп`яніння та притягненню до адміністративної відповідальності за відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння порядку підлягають особи, які керують транспортними засобами.

Під керуванням транспортним засобом розуміється виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водів, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом або за допомогою буксирування.

Касаційний адміністративний суд в складі Верховного Суду в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспорного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок переміщення траснпортного засобу в просторі. Експлуатація траснпортного засобу передбачає його використання за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення водія унеможливлює правозастосування вказаного визначення ст.130 КУпАП оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезовому стані.

Слід зазначити, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших об`єктивних доказів на підтвердження факту вчинення правопорушення, не може слугувати доказом винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі працівниками поліції долучено виключно такі докази:

- відеозапис із нагрудних камер працівників поліції.

Разом із тим, суд зазначає, що на вказаному відеозаписі працівники поліції приїхали на виклик в м. Тернополі по вул. Коновальця, 2. Прибувши на місце, заявниця повідомила, що у неї виник конфлікт із невідомим чоловіком та вказала, що у транспортному засобі Citroen, державний номерний знак НОМЕР_1 було двоє чоловіків, які пішли кудись.

У подальшому на відеозаписі появляється чоловік, який у подальшому виявився ОСОБА_1 та вказує, що водій транспортного засобу пішов додому.

На відеозаписі ОСОБА_2 запитує у ОСОБА_1 чи це він був водієм транспортного засобу. Тобто вона не була впевненою, що саме він був водієм.

ОСОБА_1 вказує на відеозаписі, що він не був водієм транспортного засобу.

Далі на відеозаписі із нагрудних камер працівників поліції міститься інформація виключно, яка стосується адміністративного затримання ОСОБА_1 та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення та не містить доказів того, що ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу Citroen, державний номерний знак НОМЕР_1 30.05.2024 о 23:40.

- копію протоколу адміністративного затримання №139694 від 30.05.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 31.05.2024 №369, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння;

- копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П51 QM 2296 083 23 чинне до 12.12.2024 газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Alcotest 6810» ARBF-0422;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у КНП «ТОМНСЦЗ» ТОР від 31.05.2024 о 00:35, виданого ОСОБА_1 у результаті огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної служби виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння покриву обличчя.

Суд зазначає, що вказані докази підтверджують лише той факт, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак не містять відомостей, що він був водієм транспортного засобу Citroen, державний номерний знак НОМЕР_1 30.05.2024 о 23:40.

- копію заяви ОСОБА_2 від 30.05.2024, яка просила притягнути до адміністративної відповідальності невідомого їй чоловіка, який 30.05.2024 близько 22:30, перебуваючи в м. Тернополі по вул. Коновальця, 2 після того як припаркував свій транспортний засіб Сітроен Берлінго, номерний знак НОМЕР_1 вийшов з автомобіля і почав конфліктувати стосовно паркувального місця;

- письмові поясненнями ОСОБА_2 від 30.05.2024, яка вказала, що 30.05.2024 близько 22:30, в м. Тернополі по вул. Коновальця, 2 після того як вона припаркувала свій транспортний засіб Ауді А4, на паркувальний майданчик приїхав транспортний засіб Сітроен Берлінго, номерний знак НОМЕР_1 . У подальшому, у неї виник конфлікт із чоловіком, під час якого вона помітила у водія ознаки алкогольного сп`яніння, стосовно цього зробила йому зауваження та викликала працівників поліції. Після приїзду працівників поліції, вказаний чоловік теж розпочав конфлікт із ним та вказав, що він не керував транспортним засобом. У подальшому працівники поліції його затримали.

Разом із тим зазначене спростовується переглянутим відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції, на яких ОСОБА_2 запитавши у ОСОБА_1 про те, чи саме він був водієм вказаного транспортного засобу, дала зрозуміти, що не бачила, хто саме вийшов із водійських дверей транспортного засобу Citroen.

- копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №567080 від 30.05.2024 та протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №567990 від 30.05.2024, складених стосовно ОСОБА_1 за ст. 173, ст. 185 КУпАП.

Зазначені копії протоколів є підтвердженням того, що ОСОБА_1 інкриміновано вчинення інших адміністративних правопорушень. Та не містять доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

- рапорт поліцейського роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Терида П.А. від 31.05.2024; рапорт інспектора взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області від 31.05.2024 ОСОБА_3 ..

Водночас, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. Про це зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові по справі №524/4668/17.

- копію витягу із підсистеми «Адмінпрактика» від 5.06.2024, який містить аналогічну за змістом інформацію, що і у рапортах працівників поліції.

Так, з вищенаведених доказів слідує, що ОСОБА_1 не був зупинений під час керування транспортним засобом працівниками поліції, а вони прибули на місце події, у зв`язку з зверненням ОСОБА_2 , яка у подальшому не підтвердила, що саме він був водієм вказаного транспортного засобу. Інші свідки керування ним автомобілем чи порушення вимог ПДР України відсутні. Як вбачається з відеозаписів з нагрудних камер поліцейських ОСОБА_1 одразу заявив поліцейським, що автомобілем не керував.

Тобто, будь яких доказів, які підтведжують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом матеріали справи не містять.

Згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статттею 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про дміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, оскільки на долученому до матеріалів справи відеозаписі не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та зупинки його поліцейськими, будь-яких доказів , які б підтверджували вказані обставини до матеріалів справи не долучено, протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, перебаченого ч.1 ст.130 КУпАП в частині виконання ОСОБА_1 функцій водія складено поліцейськими, які безпосередньо не бачили даного факту, а тому застосовуючи закріплений в ст.62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь, приходжу до висновку про те, що факт керування ним транспортним засобом не доведено , а тому вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на вказане, вважаю, що провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слід закрити в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 130, 247, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя П.П. Гуменний