П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/1061/24

Номер провадження 3/184/418/24

03 вересня 2024 рокум. Покров

Суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області Томаш В.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Відділення поліції №2 Нікопольського РУП ГУНП України в Дніпропетровській області про притягнення:

? ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД N 590495 від 19.05.2024 року ОСОБА_1 19.05.2024 року о 20 год. 50 хв. по вул. Партизанська в м. Покров керував т/з ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп?яніння, огляд на стан сп?яніння за згодою водія на місці запинки транспортного засобу з застосуванням приладу «Драгер», результат тесту N 954 1.89 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 590495 від 19.05.2024 року за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою не визнав та пояснив, що не керував транспортним засобом при обставинах викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Він пояснив, що в зазначений день та час знаходився на узбіччі дороги вул. Партизанська м. Покров, коли біля нього зупинилися працівники поліції. Він не мав наміру проходити огляд на стан сп?яніння оскільки не перебував за кермом транспортного засобу. Крім того, технічний засіб, який застосовують поліцейські не викликав у нього довіру. Але поліцейські пояснили йому, що у такому разі на нього буде складений протокол за відмову від проходження огляду на стан сп?яніння за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тоді він погодився пройти огляд на стан сп`яніння з застосуванням технічного засобу «Драгер». Результат тесту виявився 1,89 промиле, з чим він категорично не погоджується тому написав на протоколі «не згоден».

Поліцейський відразу після отримання результату тесту, заявив: «Ви перебуваєте у стані алкогольного сп`яніння, зараз на Вас буде складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП». Поліцейський не запитував у нього згоден або ні він з результатом отриманого тесту , не з?ясовував є або ні у нього бажання пройти огляд на стан сп?яніння ще у лікарні, а відразу заявив, що зараз буде складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУПАП. Направлення до лікарні на місці події поліцейський не складав та йому не надавав. Поліцейський запропонував йому підписати Акт огляду на стан сп?яніння. 3 яким він також не погоджувався, оскільки не згоден був з результатом отриманого тесту. Однак поліцейський заявив, що він ставить свій підпис за те, що саме таки показники були на газоаналізаторе «Драгер». Прилад показав показники 1.89 проміле, проти чого він не заперечував. Але він не згоден з тим, що результат, який показав прилад, є вірним. Під час ознайомлення з адвокатом з матеріалами діла він дізнався, що прилад був застосований з порушенням Інструкції про його застосування, а саме з пропущеним строком його калібрування. Строк калібрування зазначеного приладу згідно з роздруківки отриманого тесту закінчився ще 15.05.2024 року.

Працівник поліції да допомогою телефону зафіксував проходження ним огляду на стан сп?яніння. Після чого працівники поліції без його участі у салоні свого службового автомобіля складали на нього письмові документи, які потім надали йому підписати. Після чого вони поїхали, залишивши його біля автомобілю. Від керування транспортним засобом він не був відсторонений.

Представник ОСОБА_1 адвокат Шаврова Н.М. в судовому засіданні надала письмове клопотання про закриття провадження у справі, яке підтримала та просить суд його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника, дослідивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 590495 від 19.05.2024 року, складений відносно ОСОБА_1 , письмові пояснення ОСОБА_1 , матеріали відеозапису на DVD диску, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 не підтверджується матеріалами справи та в його діях не вбачається подія і склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, суддею встановлено наступне.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.245 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Статтею 252 КУпАП, встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст.ст.279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

У відповідності до ст.130 КУпАП, відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом досліджено матеріали справи, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 590495 від 19.05.2024 року, в якому викладені обставини вчинення правопорушення;

- письмове пояснення порушника ОСОБА_1 ;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.05.2024 року;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- рапорт працівника поліції;

- DVD диск.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи, і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи. Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується і стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Також слід зазначити, що як слідує з рішення ВС/КАС у справі №524/5741/16-а від 20.05.2020 року рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, а сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів.

Чинне законодавство передбачає, що до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП може бути притягнена особа, яка є водієм і керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння.

Як вбачається з відеозапису, який долучено до матеріалів адміністративної справи та переглянуто в судовому засіданні, рух автомобіля марки ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_2 не зафіксовано, зупинка даного автомобіля працівниками поліції на відеозаписі також не зафіксована, доказів того, що ОСОБА_1 19 травня 2024 року о 20 год. 50 хв. керував транспортним засобом на відеозаписах відсутні.

Крім того, відеозапис наданий до матеріалів справи не містить дати та часу відеофіксації.

Отже, пояснення ОСОБА_1 стосовно того, що він не керував транспортним засобом, підтверджуються дослідженим відеозаписом з якого вбачається, що відеофіксація розпочинається з моменту, коли працівники поліції підходять до нерухомого автомобіля, який стоїть на узбіччі. Відеозапис події також не містить інформації, яка свідчила б про те, що автомобіль стояв з увімкненим двигуном.

Суб?єктом відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є лише водій транспортного засобу, тобто особа, яка ним керує.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами

Протокол про адміністративне правопорушення, рапорт працівника поліції щодо обставин викладених у протоколі, не можна визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N° 1103 (далі Порядок) та «Інструкції про порядок виявлення у водїїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров?я України від 09.11.2015 р. Ne 1452/735, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено Постановою КМУ від 17.12.2008 року No1103 (далі Порядок).

Пунктом 6 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

3 наявного в матеріалах справи відеозапису не зафіксовано факту направлення поліцейським ОСОБА_1 до відповідного закладу охорони здоров?я для проведення огляду. Наявність в матеріалах справи направлення водія ОСОБА_1 до лікарні не свідчить, що воно дійсно складалося та видавалося водію після проходження тесту з застосуванням газоаналізатора «Драгер». Даних, які б свідчили, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність цього направлення, матеріали справи не містять.

Навпаки, поліцейський відразу після проведення тесту за допомогою технічного засобу «Драгер» заявив ОСОБА_1 що на водія буде зараз складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дніпровський апеляційний суд в постанові у справі N° 215/8060/21 зазначив наступне: «Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння не можна визнати належним доказом, оскільки підпису або відмітки про видачу водію цього направлення в матеріалах справи немає.

Таким чином, сама по собі наявність у матеріалах справи направлення до закладу охорони здоров?я не підтверджують дотримання поліцейськими ст. 266 КУПАП.

За таких обставин, вважаю, що працівником патрульної поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення були порушені вимоги КУпАП та Інструкції, що встановлюють прядок проходження водів огляду на стан сп?яніння. Порушення встановленого законом порядку проходження такого огляду є підставою для визнання його не дійсним.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, з відео запису наданого до протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається, що він був здійснений з застосуванням дозволених технічних засобів, оскільки відеозапис наданий до матеріалів справи не містить дати та часу відеофіксації.

Відповідно до п. 1 ч. Іст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 N° 580-VIII поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року N? 1026, містить чіткий перелік пристроїв, за допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію та не надає право поліцейським здійснювати відеофіксацію власними мобільними пристроями.

Відповідно до Інструкції, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов?язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках.

Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов?язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов?язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

З матеріалів справи не вбачається, що застосований поліцейським прилад відповідає зазначеним вимогам, на ньому не встановлені та не вбачаються дата та час відео зйомки.

У такому разі відеозапис є недопустимим доказом, оскільки був зроблений не спеціальним технічним засобом портативним нагрудним відео-реєстратором, а з мобільного телефону працівника поліції.

На підставі пункту 4 розділу х наказу МВС України N?1395 від 07 листопада 2015 року "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Згідно матеріалів справи свідки залучені не були.

Крім того, вважаю, що результат отриманий в наслідок проведення огляду ОСОБА_1 з застосуванням алкотестору «Драгер» викликає обґрунтовані сумніви в його достовірності, виходячи також з наступних підстав.

Відповідно до роздруківки наданого до матеріалів справи, тесту на стан алкогольного сп?яніння ОСОБА_1 з застосуванням алкотестеру 6810 ARBH 0633 «Драгер», його останнє калібрування мало місце 15 листопаду 2023 року.

Вказана обставина має суттєве значення, тому строк останнього калібрування алкотестору зазначається в роздруківки проведеного тесту.

Розділом II Інструкції N 452/735 від 09.11.2015 року встановлено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп?яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ тa Держспоживстандартом (п.1); поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (п.3); огляд на стан сп?яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції (п.4).

Частиною 2 статті 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (який набрав чинності 01.01.2016 року, встановлено, що експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Інструкцією з експлуатації спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810» інтервал технічного обслуговування приладу становить 6 (шість) місяців. Відповідно до Інструкції з експлуатації технічного засобу Драгера Алкотест 6810, в розділі Технічне обслуговування зазначається: «Інтервали технічного обслуговування - кожні шість місяців провірка калібрування».

Про необхідність кожні 6 (шість) місяців проводити калібрування газоаналізатора «Drager» йдеться також і у відповіді Українського медичного центру сертифікації від 18.01.2018 Вих.No45.

Відповідно до проведеного відносно ОСОБА_1 тесту на стан його алкогольного сп?яніння, застосований поліцейським алкогестер 6810 «Драгер» ARBH 0633 був використаний ним з порушенням вимог встановлених Розділом II Інструкції No1452/735 від 09.11.2015 року, з порушенням Інструкції з експлуатації зазначеного цього технічного засобу, а саме з порушенням встановленого Інструкцією строку його калібрування, з пропущеним строком калібрування , який закінчився 15.05.2024 року.

Повірка та калібрування засобів вимірювальної техніки є різними за своїм технічним змістом засобом оцінки роботи технічного пристрою. Повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам. Повірка проводиться згідно з нормативно-правовим актом «Порядок проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів», затвердженим наказом Мінекономрозвитку України від 08.02.2016 N° 193, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.02.2016 за N 278/28408.

Калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповілними показами з пов?язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу.

Оскільки Сертифікат відповідності на спеціальний технічний засобу «Drager Alcotest 6810» втратив на свою силу 10.02.2015 року, в роздруківки тесту на стан алкогольного сп?яніння обов?язкове окремо зазначається строк останнього калібрування, а строк останньої повірки підтверджується свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Кожен допущений до експлуатації технічний засіб повинен своєчасно проходити і повірку і калібрування.

Тому у разі, якщо зазначений технічний засіб своєчасно пройшов повірку, вказана обставина не звільняє від необхідності своєчасного проведення його калібрування відповідно до Інструкції з експлуатації технічного засобу Драгера Алкотест 6810.

Виходячи з вищевикладеного, вважаю, що результат огляду водія ОСОБА_2 з застосуванням алкотестеру Драгер 6810 ARBH N 0633 не може бути визнаний законним і відповідно до ст. 266 КупАП та Інструкції N 1452/735 від 09.11.2015 року є недійсним.

Крім того, відповідно до вимог п. 1 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У відповідності до вимог ст.265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку.

Проте, всупереч вказаним вимогам в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не зазначено особу, якій було доручено доставку та зберігання автомобіля, не зазначено місце його доставки (штрафмайданчик або адреса проживання).

Крім того, не містять матеріали справи, зокрема, наданий відеозапис, відомостей про роз?яснення працівниками поліції ОСОБА_1 його прав та обов?язків, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

3 відео запису вбачається, що ОСОБА_3 неодноразово намагався додзвонитися до своєї довіреної особи, щоб дізнатися про свої права, однак працівники поліції не надавали йому такої можливості та наполягали на негайному проведенні його огляду на стан сп?яніння.

Також слід зазначити, що як слідує з рішення ВС/КАС у справі N 524/5741/16-а від 20.05.2020 року, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Таким чином, долучені до матеріалів справи докази не можливо визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП.

Разом з тим вони свідчать про суттєві порушення поліцейськими встановленого законом порядку проведення огляду водія на стан алкогольного сп?яніння.

Вказані факти ставлять під сумнів правомірність усіх дій працівників поліції по відношенню до ОСОБА_1 з урахуванням наведених обставин та приймаючи до уваги вказані вимоги закону, на думку захисту огляд на стан сп?яніння в даному випадку було проведено з істотними порушеннями, а згідно вимог ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан сп?яніння проведений із порушенням чинного порядку визнається недійсним.

Згідно роз?яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за No9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Оскільки обов?язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, тому вважаю, що не доведена матеріалами справи об?єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, бо суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв?язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов?язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться ій в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до п. 1 ст.247 КУпАП обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, оскільки, у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч. 1, 221, 276, 279, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанову суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш