ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/654/24 Справа № 199/653/24 Суддя у 1-й інстанції - ЛИСЕНКО В. О. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Амур- Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2024 року стосовно

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП,

за участю:

захисника Левицької Ю. В.

потерпілого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою з Амур- Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Відповідно до постанови суду, 14 січня 2024 року о 15 год. 53 хв. водій ОСОБА_1 у місті Дніпрі, Амур-Нижньодніпровський район, Центральний міст, в районі ЛЕП № 7, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat», н.з. НОМЕР_1 , під час перестроювання не надав дорогу транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку мав намір перестроїтися та допустив зіткнення з транспортним засобом «Nissan X-Trail», н.з. НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.3 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності просить постанову Амур- Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2024 року змінити в частині накладеного стягнення, застосувавши до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність визначеного адміністративного стягнення тяжкості скоєного правопорушення та особі, яка притягується до відповідальності.

Зазначає, що судом першої інстанції при визначенні виду стягнення не враховано, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності вперше, допустив не грубе порушення Правил дорожнього руху, свою провину визнає, в тій частині, що невірно оцінив дорожню обстановку та відстань від автомобілю, яким керував ОСОБА_4 та його швидкість, також зауважує на тому, що під час перестроювання на сусідню смугу, автомобіль, що рухався попереду різко загальмував, у зв`язку з чим вимушений був застосувати екстрене гальмування. Вважає, що судом при обранні виду адміністративного стягнення не враховано дані про його особу, а саме, що він є інвалідом другої групи з дитинства, у зв`язку з невиліковним захворюванням опорно-рухового апарату та відповідно до програми реабілітації №549 від 30.06.2022, ОСОБА_1 рекомендовано пересуватися з палицею. За таких обставин позбавлення права керування транспортним засобом значно звузить його можливості забезпечувати нормальну життєдіяльність та вести повноцінний спосіб життя.

Вказує на те, що судом не надано належної правової оцінки обставинам дорожньо-транспортної пригоди, яка вчинена з необережності. Вважає, що адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними є занадто суворим та не відповідає принципам індивідуалізації покарання.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судовому засіданні захисник підтримала апеляційну скаргу та з підстав, викладених у скарзі просила її задовольнити, постанову суду змінити в частині накладеного стягнення, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Зауважила, що її підзахисний є особою з інвалідністю, у зв`язку з чим позбавлення права керування транспортним засобом порушить повноцінний спосіб життя.

Потерпілий ОСОБА_3 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив постанову суду в частині накладеного адміністративного стягнення залишити без змін. Зазначив, що ОСОБА_1 допустив грубе порушення ПДР, які знаходяться у причино-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, окрім того останній поводив себе дуже зухвало, вину у скоєному не визнавав.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату і місце апеляційного провадження повідомлений належним чином, заяв про відкладення судового засідання не подавав, захисник під час апеляційного розгляду вважав за можливе проводити судовий розгляд без участі його підзахисного, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведений без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП.

Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Мотиви апеляційного суду.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, які зводяться до порушення судом першої інстанції норм матеріального права в частині призначеного адміністративного стягнення, апеляційний суд, доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі та накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідає даним особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та є необхідним і достатнім для його виправлення, з огляду на наступне.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, та в апеляційній скарзі не оспорюється, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції в цій частині не переглядається.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі. Так, судом першої інстанції при визначенні виду адміністративного стягнення з`ясовано та враховано в сукупності всі обставини справи, зокрема те, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася виключно через грубе порушення п. 10.3 Правил дорожнього руху ОСОБА_1 , який на вказаній ділянці руху під час здійснення перестроювання не надав дорогу транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку, а навпаки, як видно з відеозапису події, здійснив різкий маневр перестроювання з екстреним гальмуванням перед транспортним засобом потерпілого ОСОБА_3 .

При визначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд врахував відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин. Також судом враховані дані, про особу ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вину у скоєному не визнавав.

На переконання суду апеляційної інстанції при визначенні виду і розміру стягнення судом враховано у повній мірі характер вчиненого правопорушення, а саме створення аварійної ситуації водієм ОСОБА_1 , який ділянці дороги зі жвавим рухом здійснив раптовий маневр перестроювання на попутну смугу, ігноруючи попереджувальний звуковий сигнал, не надавши дорогу транспортному засобу «Nissan X-Trail», н.з. НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_3 змінив напрямок руху, в результаті чого сталось зіткнення транспортних засобів.

Суд апеляційної інстанції враховує також і процесуальну поведінку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, який у скоєному не розкаявся вину у скоєному визнав лише на стадії апеляційного перегляду, після того, як на останнього було накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Доводи щодо неврахування даних про особу ОСОБА_1 , який є інвалідом другої групи з дитинства за загальним захворюванням, суд апеляційної інстанції приймає до уваги, однак зауважує на тому, що останні не слугують підставою для зміни рішення суду в частині адміністративного стягнення, з огляду на наступне.

Згідно з довідкою №505343 серії 12 ААВ, ОСОБА_1 має другу групу інвалідності, є інвалідом з дитинства за загальним захворюванням (а. с. 26). Відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда № 549 від 30.06.2022, програма реабілітації з часу встановлення групи інвалідності складена вдруге, згідно програми може самостійно пересовуватись, лікування може проходити за потреби та відповідного постійного медичного догляду не потребує, лише за потреби: консультування, лікувальний масаж та фізкультуру (а. с. 27 -28). Медичних даних про те, що останній самостійно за станом здоров`я не може пересуватись чи дійсно потребує постійного медичного нагляду та обстеження надані захистом документи не містять.

Суд апеляційної інстанції зважає на те, що ОСОБА_1 офіційно не працевлаштований, дані про те, що наявність дозвільного документа на права керування транспортним засобом є необхідним останньому, для забезпечення виконання ним трудових обов`язків в матеріалах справи відсутні та стороною захисту не надані.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень. Особі, яка вчинила адміністративне правопорушення має бути призначено адміністративне стягнення необхідне й достатнє для її виправлення, вид і розмір стягнення має відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації.

Суд при визначенні адміністративного стягнення у мінімальній межі в частині позбавлення права керування транспортним засобом, з урахуванням відсутності пом`якшуючих покарання обставин, враховуючи фактичні обставини, а саме грубе порушення ПДР на жвавій ділянці руху призначив справедливе і необхідне покарання для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Амур- Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_2 , за ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун