Єдиний унікальний номер №943/470/24
Провадження №3/943/309/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Журибіда Б.М., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника ВП №2 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, місце праці не встановлено, жителя АДРЕСА_1

за ст. 130 ч.1 КУпАП

встановив :

З протоколу серії ААД № 652337 від 01.03.2024 року, вбачається, що 01.03.2024 року о 16.07 год на 490 км автороги М06 Київ - Чоп, на території Золочівського району Львівської області водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки Пежо Рартнер, н/з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія, на місці зупинки тарнспортного засобу з застосуванням приладу Драгер, результат 1,00% проміле, та в медичному закладі Буська ЦРЛ, результат 0,95 % проміле, чим порушив п. 2.9 а ПДР України.

В суді ОСОБА_2 вину свою у інкримінованому йому правопорушенні заперечив повністю, показав, що алкоголю не вживав, про що говорив працівникам поліції, однак вони не звернули на це увагу. З результатом проходження огляду за допомогою приладу Драгер не був згідний, перед тестуванням працівник поліції брав оголеними руками за частину мундштука, через яку потім продував прилад, тому там могли міститися сторонні речовини. Крім того працівниким поліції неправомірно доставлено його до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння. Враховуючи наведене, також те, що в протоколі не зазначено ознаки алкогольного сп`яніння, просить закрити провадження у справ, про що подав відповідне письмове клопотання.

Вислухавши ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Згідно з п. 12 розділу II Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (тобто ознаками наркотичного сп`яніння), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з рапорту інспектора СРПП № 2 Золочівського РВП ГУ НП у Л/о від 04.03.2024 року,в ході патрулювання території обслуговування Золочівського району, 01.03.2024 о 15 годині 23 хвилин на службовий планшет було отримано орієнтування на водія автомобіля марки «Пежо Партнер», н.з. НОМЕР_1 , який рухається по дорозі Київ-Чоп в напрямку м. Буськ порушуючи правила дорожнього руху України. В подальшому, о 16.07 год. даний автомобіль було виявлено в м. Буськ по вул. Заводська, 26, який рухався в напрямку дороги М-06 Київ-Чом та зупинено з використанням проблискових маячків синього та червоного кольорів на службовому автомобілі. Водієм даного автомобіля був ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 . При спілкуванні з водієм, в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, водій погодився та здійснив продуття «Алкотестр Драгер 6820», з результатом 1,00 проміле, з результатом такого не погодився. Після цього ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд в КНП «Буська ЦРЛ», останній був оглянутий лікарем, результ оглдяу 0,95 проміле, про що виписано висновок №43. На гр. ОСОБА_2 складено адміністративний протокол ААД 652337 від 01.03.2024 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення вимог п. 2.9 а ПДР України. Також винесено адміністративну постанову по ч. 1 ст. 122 КУпАП серії ЕНА № 1561566 від 01.03.2024 року, оскільки водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем, не виконав вимогу дорожньгоо знаку 2.2 ПДР, проїзд без зупинки заборонено, зо що накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. даний факт слугував причиною зупинки автомобіля.

Протокол складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та відповідо до п. 9 Інструкції містить у собі всі необхідні відомості.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 652337 від 01.03.2024 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, таким зафіксовано дату, місце та обставини вчинення правопорушення.

Встановлено, що огляд водія ОСОБА_2 на стан сп`яніння відбувся на місці зупинки тарнспортного засобу, о 01.03.2024 року о 16.11 год, з використанням спеціального приладу «Драгер», під відеокамеру, зі згоди водія.

Згідно роздруківки приладу «Драгер» до вказаного вище протоколу, водій ОСОБА_2 продув вказаний вище прилад, результат 1,00 % (проміле).

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису події з бодікамери поліцейського, де послідовно відтворені події зупинки водія ОСОБА_2 поліцейськими вбачається, що водій не погодився з результатом продування приладу алкотестера та виявив бажання пройти огляд в медичному закладі.

Згідно висновку лікаря КНП Буської міської ради «Буська ЦРЛ» № 43 від 01.03.2024 року, ОСОБА_2 був оглянутий лікарем о 16.20 год за допомогою алкотестера Алкофор, результат -0,95 % проміле.

Суд критично ставиться до тверджень водія, що він був неправомірно доставлений працівниками поліції до Буської ЦРЛ для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_2 , не погодившись з результатом алкотестера Драгер, сам виявив бажання пройти огляд в медичному закладі.

Згідно статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України, Європейський суд з прав людини, що при оцінці доказів суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Крім того, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Відтак, досліджені та перевірені вищенаведеними доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011).

Дії працівників поліції відносно ОСОБА_2 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Виходячи із вищезазначеного, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку, що ОСОБА_2 слід визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та обрати йому покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що за своїм видом і мірою є справедливим та достатнім для виправлення правопорушника та запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

Невизнання ОСОБА_2 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується вказаними у постанові доказами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_2 необхідно стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність останнього, згідно ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено.

Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Керуючись ст. ст. 40-1, 276-280, 283 КУпАП, суддя -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Повний текст постанови виготовлено 30.04.2024 року.

Суддя Б. М. Журибіда