Справа № 711/8260/23
Номер провадження 3/711/23/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Михальченко Ю.В., за участі: секретаря судового засідання Майорової Н.Т., захисника Гармаш М.Ю., інспектора патрульної поліції Водолад І.Ю. розглянувши адміністративні матеріали ( протокол серія ААД №825736 від 02.11.2023 року), які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого автослюсарем Юніверсал Сервіс ЛТД, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу від 02.11.2023 серії ААД № 625736, ОСОБА_1 02.11.2023 о 08 год. 30 хв. в м. Черкаси по вул. Гагаріна, 55/1, керував транспортним засобом «FORD ESCORT 1.8» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду в установленому законом порядку у лікаря нарколога відмовився, що підтверджується висновком лікаря № 722 від 02.11.2023 року, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Пояснив, що в ході спілкування з працівниками поліції останні запропонували йому пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння. Будучи абсолютно тверезим він погодився проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Проте, з огляду на відсутність такої фізіологічної потреби, як сече спускання, а також у зв`язку із сильним переживанням він не зміг здати біологічний зразок у вигляді сечі. При цьому, з метою пришвидшення такої фізіологічної потреби, як сече спускання, він на вимогу лікаря та поліцейського пив воду, однак і цей метод не пришвидшив фізіологічної потреби в сече спусканні. До того, ж він повідомляв співробітникам поліції та лікарю, що він не відмовляться від проходження огляду на стан сп`яніння, він лише не може здати сечу через те що сильно хвилюється. Не зважаючи на вищевикладене, лікар нарколог та співробітники поліції, не запропонувавши йому здати зразки крові, слини, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук для проведення відповідних лабораторних досліджень, розцінили його поведінку як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Просив закрити провадження відносно нього у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Адвокат Гармаш М.Ю. в режимі відео конференції просив провадження відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Клопотання мотивовано наступним: вважає, щодо відсутності в діях ОСОБА_1 , об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, між іншим, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином, склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, існує за одночасної наявності наступних обставин. 1. в особи, яка керує транспортним засобом, наявні ознаки сп`яніння; 2. водій відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду; 3. відмова зафіксована в протоколі, до якого долучається відеозапис з портативного нагрудного відеореєстратора або ж такий протокол складений присутності двох свідків.

Відповідно до пункту 2.5 «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду водіїв на стан сп`яніння встановлено Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103 (надалі по тексту - Порядок 1103), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі по тексту - Інструкція 1452/736), та ст. 266 КУпАП. Відповідно до ч.6 ст.266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.15 Розділу 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом від 09.11.2015 №1452/735 за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Пунктом 7 Розділу 3 Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року передбачено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Приписами п.22 Розділу 3 Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 року встановлено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст.266 КУпАП).

Так, згідно п.12 Розділу 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом від 09.11.2015 №1452/735, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Відповідно до розділу III п. 13 Інструкції, для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Таким чином, фактично, після того, як ОСОБА_1 повідомив лікарю-наркологу та співробітникам поліції, проте що він з фізіологічних потреб та зважаючи на сильне хвилювання не може здати зразки. біологічного середовища у вигляді - сечі, у відповідності до Розділу III п. 13 Інструкції, у ОСОБА_1 можливо було взяти зразки крові, слини, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Вказані обставини свідчать про те, що працівники поліції та лікар-нарколог безпідставно розцінили дії ОСОБА_1 , як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння та протиправно склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №625736 від 02.11.2023 року та висновок №722 від 02.11.2023 року.

Окрім того, слід звернути увагу суду на те, що відповідно до п.3 Розділу III Інструкції №1452/735, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно чинного законодавства.

Отже, враховуючи положення п. 3 Розділу III вищезазначеної інструкції поліцейський не є особою уповноваженою обирати, як саме має проходити огляд на стан сп`яніння.

Так, згідно з вимог Інструкції 1452/735 вбачається, що огляд проводиться виключно лікарем, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно чинного законодавства, а тому сторона захисту вважає, що саме на лікаря покладено обов`язок провести огляд на стан сп`яніння із дотриманням вказаних вище вимог Інструкції і саме лікар-нарколог зобов`язаний був запропонувати та відібрати у ОСОБА_1 , зразки біологічного середовища для проведення обов`язкових лабораторних досліджень і в такому випадку виходячи з аналізу вимог Інструкції 1452/735 будь-яких заяв чи клопотань від обстежуваної особи про відібрання у неї біологічних зразків не потрібно.

Так, Європейським судом з прав людини у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.

Аналіз диспозиції та санкції ч.1 ст. 130 КУпАП дає підстави стверджувати те, що ці правопорушення відповідають критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що зазначене вище правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства. У зв`язку із цим, при розгляді апеляційної скарги, при наданні оцінки доказам та вирішенні питання про законність та обґрунтованість судового рішення суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням. Згідно ч.2 ст.89 КПК України, у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Таким чином, зважаючи на ту обставину, що лікар-нарколог в порушення вимог розділу III п. 13 Інструкції не запропонував та не відібрав у ОСОБА_1 , зразки біологічного середовища у вигляді крові, слини, змивів з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук для проведення відповідних лабораторних досліджень, тому протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №625736 від 02.11.2023 року та висновок №722 від 02.11.2023 року є очевидно недопустимими доказами, що тягне за собою неможливість їх дослідження, та вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме - відсутність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, яка полягає у відмові саме від законного порядку огляду.

2. Щодо незаконності, необґрунтованості вимоги інспектора патрульної поліції про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1. якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2. якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3. якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4. якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5. якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо- транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6. якщо необхідно залучити - водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7. якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8. якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9. порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10. якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11. якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Таким чином, аналіз наведених вище вимог Закону дає підстави для висновку, що поліцейський має право ставити перед особою вимогу про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав). При цьому, у випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є неправомірними.

Так, у рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» ЄСПЛ застосував різновид доктрини «плодів отруйного дерева», яка полягає в тому, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не були б отримано, якби не було отримано перших.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують практику ЄСПЛ як джерело права.

Таким чином, беручи до уваги той факт, що співробітники патрульної поліції, не зафіксували факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 з підстав наведених у ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» тобто в установленому законом порядку за порушення водієм транспортного засобу відповідного пункту ПДР України, то вимога інспектора патрульної поліції про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння була безпідставною та протиправною і у такому випадку у ОСОБА_1 не виникло обов`язку проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП.

3. Що стосується протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, згідно ст.9 Конституції України, Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч.8 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Судові рішення інших держав, рішення міжнародних арбітражів, рішення міжнародних судових установ та аналогічні рішення інших міжнародних організацій щодо вирішення спорів є обов`язковими до виконання на території України за умов, визначених законом, а також відповідно до міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Карелін проти Російської Федерації» дійшов висновку, що протокол не може визнаватись доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Таким з вищевикладеного вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №625736 від 02.11.2023 року, не може бути визнаний судом, як доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

4. Що стосується долученого до матеріалів справи рапорту інспектора патрульної поліції.

Так, сторона захисту вважає, що даний рапорт не може бути визнаний судом, як належний та допустимий доказ вини мого підзахисного у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. оскільки у розумінні ст. 251 КУпАП, рапорт не може вважатися належним і допустимим доказом учинення адміністративного правопорушення.

Така, позиція сторони захисту ОСОБА_1 повністю узгоджується із висновком Касаційного адміністративного суду Верховного Суду, який викладений у Постанові від 20.05.2020 року в справі за №524/5741/16-а.

Окремо, також слід зазначити, що відповідно до пункту 2.2.9 Інструкції з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ України від 23.08.2012 р. № 747, рапорт належить до внутрішніх документів МВС України.

Дослідивши письмові матеріали справи, пояснення ОСОБА_1 , пояснення та клопотання захисника, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно вимог ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Крім того, ст. 53 вказаного Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння затверджений спільним Наказом МВС України та МОЗ України N 1452/735 від 09.11.2015 року "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції", зареєстрованого в Мін`юсті України за N 1413/27858 від 11.11.2015 року.

Згідно п. п. 2, 3 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно до п. 1 розділу 9 Інструкції, якою визначено особливості оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Тобто з аналізу нормативних актів, які регулюють порядок направлення водіїв для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння, суд вважає, що огляду підлягають не всі водії, а тільки ті, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння.

Так, за ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з положень Інструкції, про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів - метою огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

При цьому, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

З рапорту поліцейського встановлено, що 02.11.2023 року близько 08.30 год. в складі № 107 екіпажу патрулювали вул. Гагаріна, 77, було помічено транспортний засіб «FORD ESCORT» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з пошкодженим габаритом, було прийнято рішення зупинити автомобіль. Під час спілкування у водія ОСОБА_1 2000 р.н. було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога, на що водій погодився, а в мед.закладі ЧОНД здати біологічний аналіз на зміг. По даному факту на водія складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, серія ААД № 625736.

З відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що 02.11.2023 був зупинений автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 при спілкуванні з яким у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння (звужені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук). У зв`язку з цим водієві було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у найближчому медичному закладі, на що водій погодився. В медичному закладі ОСОБА_1 лікар запропонував здати зразки сечі, але ОСОБА_1 декілька раз намагаючись це зробити повідомив, що він не може здати зразки сечі через фізіологічні особливості організму.

Згідно висновку лікаря КНП «ЧОНД» ОСОБА_2 № 722 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння, встановлено, що 02.11.2023 о 09 год. 21 хв., ОСОБА_1 відмовився від обстеження в повному обсязі.

На думку суду, зміст пунктів 7, 12, 13 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чітко встановлює, що в разі неможливості взяти у особи зразки сечі, слини, змивів, працівник поліції або лікар мають запропонувати такій особі надати для аналізу кров. Тобто, відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння має місце тоді, коли особа не може надати зразки сечі, слини або змивів та після цього відмовляється надати зразки своєї крові.

Вищевказаний підхід в Інструкції пояснюється тим, що людина в силу своїх біологічних особливостей або в силу певного емоційного стану може не мати у певний період часу позивів до сечовипускання, а іноді може мати недостатнє слиновиділення. Саме в таких випадках у особи має відбиратися кров для здійснення відповідного аналізу, в той час як відсутність сечі чи слини сама по собі не може свідчити про відмову від проходження медичного огляду.

В даному випадку ОСОБА_1 у медичному закладі чітко повідомив, що не може здати зразки сечі через фізіологічні особливості організму, проте не відмовляється від огляду. Однак, йому не було запропоновано здати інші біологічні зразки для аналізу (слину, кров). За таких обставин суд констатує, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння відбувся із суттєвими порушеннями встановленого порядку та у його діях відсутні ознаки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, надається право на пояснення по суті правопорушення, про що у протоколі є відповідна графа.

А саме в графі пояснення особи зафіксовано, що ОСОБА_1 від проходження освідування не відмовлявся, не зміг здати аналіз в зв`язку з сильним пере нервуванням, в стані сп`яніння не знаходився.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Суд констатує, що ОСОБА_1 не було запропоновано здати вище перелічені зразки.

Крім того, відповідно до ст. 266 КУпАП - огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Згідно протоколу серії ААД № 625736, 02.11.2023 року о 08.30 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції по вул. Гагаріна, 55/1 в м. Черкаси. 02.11.2023 року о 08.50 год. був направлений на огляд. Висновок № 722 від 02.11.2023 року складений о 09.21 год., тобто враховуючи, що ОСОБА_1 перебував в мед. закладі лише 30 хв. і йому надано не достатньо часу для проходження огляду належним чином.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В підсумку суд зазначає, що провадження у цій справі належить закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ч. ст. 130, 245, 247, 252, 256, 280, 283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено та проголошено 07 лютого 2024 року о 14 годині в залі судових засідань Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Суддя: Ю. В. Михальченко