Справа № 466/7913/23 Головуючий у 1 інстанції: Ковальчук О.І.
Провадження № 33/811/1582/23 Доповідач: Урдюк Т.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 17 серпня 2023 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір у сумі 536 грн 80 коп.

Згідно з постановою судді, 20 липня 2023 року о 17 год. 05 хв. за адресою: м. Львів, вул. Назарука, 1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, неприродня блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що підтверджується Висновком № 001606 від 20.07.2023, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із рішенням судді суду першої інстанції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 17 серпня 2023 року, а провадження у справі закрити.

У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження від 4 вересня 2023 року, долученому до апеляційної скарги, апелянт зазначає, що 17 серпня 2023 року було проголошено лише вступну та резолютивну частини постанови. З матеріалами справи та повним текстом постанови останній ознайомився 28 серпня 2023 року.

Оскаржувану постанову апелянт вважає незаконною, однобічною, поверхневою та упередженою у зв`язку із порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків судді обставинам справи.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що його досвід керування транспортними засобами становить більше 20 років, протягом яких мав лише одне порушення ПДР України перевищення швидкості руху. Працює водієм таксі, має на утриманні двох малолітніх дітей, а відтак транспортний засіб є джерелом засобів існування.

Стверджує, що зупинка, проведення огляду транспортного засобу та особистих речей працівниками поліції були безпідставними. Погодився пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі на вимогу патрульного поліцейського.

Звертає увагу, що відомості, зазначені в рапорті, не відповідають дійсності та є неправдивими, а відеозаписи, долучені до матеріалів справи, є неповними. З них вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. У зв`язку із фізіологічними особливостями та низкою захворювань ОСОБА_1 не міг здати аналіз сечі, просив лікаря взяти кров на аналіз. Проте лікарем це було розцінено як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, складено відповідний медичний висновок. Здати для проведення лабораторних аналізів інше біологічне середовище, зокрема, кров, йому запропоновано не було.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутнє направлення на проходження огляду на стан сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і порядку проходження такого. На думку апелянта, складений медичний висновок є неналежним доказом факту його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки не відповідає вимогам Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015.

Покликається на те, що огляд на стан сп`яніння було здійснено після спливу двох годин з моменту встановлення підстав для його проведення, що суперечить приписам ст. 266 КУпАП.

У судове засідання 19 січня 2024 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та його захисник Кавецький А.Ф., будучи належним чином повідомленими про час та місце проведення апеляційного розгляду, що стверджується наявною у матеріалах справи розпискою, не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи не подали. ОСОБА_1 та його захисник пояснення по суті справи надали у судовому засіданні 12 січня 2024 року, тому при вирішенні апеляційної скарги апеляційний суд бере до уваги зазначені пояснення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

З метою дотримання права ОСОБА_1 на захист, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження слід поновити.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги, ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 20 липня 2023 року серії ААД №507774 (а.с. 1), 20 липня 2023 року о 17 год. 05 хв. за адресою: м. Львів, вул. Назарука, 1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, неприродня блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що підтверджується Висновком № 001606 від 20.07.2023, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

При цьому у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 зазначив, що «не винен».

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами п. 3, 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року за № 1452/735 (далі Інструкція), ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), тобто порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктом 12 даної Інструкції встановлено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з матеріалів справи, працівники поліції, після виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, неприродної блідості обличчя та поведінки, що не відповідає обстановці, доставили ОСОБА_1 до КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» для проведення огляду.

У цьому медичному закладі ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що стверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння (а.с. 3), виданим лікарем КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» ОСОБА_2 .

При цьому доводи апелянта в частині того, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, однак не зміг здати на аналіз сечу, при цьому у медичному закладі в останнього відмовилися брати на аналіз зразки іншого біологічного середовища, зокрема крові, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до п. 10, 12 розділу Інструкції зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Поряд з тим, у вказаній Інструкції не передбачено, що особа, доставлена для проходження огляду на стан сп`яніння, має право вибирати, зразки якого біологічного середовища слід надати для дослідження. Відтак, такий вибір здійснює лікар, що проводить огляд. При цьому враховується, які саме зразки біологічного середовища можна дослідити у цьому закладі охорони здоров`я, а також швидкість проведення дослідження.

Крім того, відповідно до вимог п. 13 розділу ІІІ зазначеної Інструкції для дослідження біологічного середовища кров використовується лише у тих випадках, коли в особи неможливо взяти інші зразки біологічного середовища, наприклад, якщо водій внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами.

З наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснили, що для проведення швидкого експрес-тесту на стан наркотичного сп`яніння необхідно здати сечу, на що останній погодився, та приблизно о 18 год. 51 хвилин розпочав процес здачі необхідного біологічного середовища. Однак в подальшому здати таке не зміг, при цьому зазначаючи, що треба ще трохи зачекати, здати інше біологічне середовище він не пропонував. У ході спілкування з лікарем, який проводив огляд, ОСОБА_1 зазначав, що має проблеми зі здоров`ям, тому у нього дуже важко взяти на аналіз кров.

Як слідує з наявних матеріалів справи, факт скоєння ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції було виявлено о 17 год. 05 хв. 20 липня 2023 року. З відеозапису з камер спостереження патрульних видно, що в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» ОСОБА_1 доставили о 18 год. 38 хв. у той самий день, о 18 год. 40 хв. він почав проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння, а приблизно о 18 год. 51 хв. розпочав процедуру здачі сечі для проведення необхідного аналізу. Однак, станом на 19 год. 05 хв. необхідне біологічне середовище ОСОБА_1 так і не здав, що було розцінено лікарем як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, адже відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Оскільки з моменту зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та виявлення в останнього ознак наркотичного сп`яніння до моменту, коли він мав здати необхідне біологічне середовище, минуло відведені законодавцем дві години, пропозицій здати інше біологічне середовище ОСОБА_1 не висловив, а тому його дії були розцінені лікарем, що мав провести освідування, як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

З таким висновком лікаря погодився суддя суду першої інстанції, з ним також погоджується і апеляційний суд, розцінюючи дії ОСОБА_1 , який протягом відведеного часу не міг здати сечу для проведення необхідного дослідження, як відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

При цьому доводи апелянта про фізичну неможливість здати вказане біологічне середовище не заслуговують на увагу, оскільки, як вбачається з представленого суду відео, ОСОБА_1 не заявляв про неможливість здати сечу, а певний період часу нібито намагався її здати, тим самим вводячи в оману лікаря та поліцейських, які очікували завершення здачі освідуваною особою необхідного біологічного середовища для проходження огляду.

При цьому апеляційний суд не вважає слушними доводи апелянта про безпідставність зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

Згідно з рапортом заступника командира роти №4 батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП Н.Олеха від 20 липня 2023 року, підставою для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 було те, що автомобіль «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , мав характерні пошкодження лакофарбового покриття заднього бампера та в номерний знак були вкручені металеві само нарізи, які пошкоджували його цілісність.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагменти події, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Відповідно до наданого відеозапису, на ньому, зокрема, відображено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Твердження апелянта про те, що у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд до медичного закладу, не заслуговують на увагу з таких підстав.

Відповідно до п. 3 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 7 листопада 2015 року, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Згідно з пунктом 6 вказаного Порядку від 17 грудня 2008 року № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Отже, наведені нормативні документи не передбачають долучення направлення для проходження медичного огляду на стан сп`яніння особи, яка пройшла огляд, до матеріалів справи, а передбачає його направлення поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, що у цьому випадку було забезпечено.

Не ґрунтується на матеріалах справи і покликання на те, що огляд на стан сп`яніння було здійснено після спливу двох годин з моменту встановлення підстав для його проведення, оскільки ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу о 18 год. 38 хв., після чого одразу була розпочата процедура освідування. Водночас, відведені для здійснення огляду дві години закінчились о 19 год. 05 хв. При цьому ОСОБА_1 ставиться у провину відмова від проходження огляду, а не керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, відтак здійснення фіксування відмови ОСОБА_1 від проходження огляду о 19 год. 08 хв. з подальшим складенням протоколу жодним чином не є порушенням вимог ст. 266 КУпАП, як про це зазначає апелянт.

Апеляційний суд також зазначає, що тривалість водійського стажу та відсутність порушень ПДР до моменту вказаної події жодним чином не спростовують вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги не містять покликання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Таким чином, наявні у справі докази, яким суддя першої інстанції надав належну оцінку, у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час апеляційного перегляду, оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 17 серпня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, апеляційну скаргу останнього без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк