КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Оніщука М.І. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 16 травня 2024 року про виправлення описки у справі про притягнення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, працюючого заступником директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 5 статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.08.2023 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 5 ст.212-3 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (т.1, а.с.178-182).

Постановою Київського апеляційного суду від 15.04.2024 скасовано постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 22.08.2023 та прийнято нову, якою визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, а провадження у справі щодо нього закрито, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 цього Кодексу (т.2, а.с.96-107).

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.05.2024 виправлено описку у постанові Шевченківського районного суду міста Києва по справі 761/26598/23, номер провадження 3/761/5830/2023, згідно з якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 5 ст.212-3 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення було розглянуто 08.09.2023, а не 22.08.2023. Уточнено у вступній частині постанови вірну дату розгляду справи 08.09.2023 (т.2, а.с.118).

Не погодившись з постановою суду про виправлення описки, потерпілий ОСОБА_1 24.05.2024 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою встановити 22.08.2023 як дату розгляду справи № 761/26598/23.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова винесена з грубим порушенням норм КУпАП, конституційних норм, без достатньо з`ясованих обставин справи. Оскаржуваною постановою судом першої інстанції фактично внесено зміни до дати розгляду справи, виправлення описки та уточнення, не відповідає обставинам справи та протирічить діючому законодавству. Вказує, що дата розгляду справи не відноситься до виправлення арифметичної помилки, описки та уточнення даних. Крім цього, звертає увагу, що КУпАП не передбачено виправлення описок у постанові,однак застосовуючи аналогію закону, судді слід було керуватися положеннями ст. 379 КПК України (т.2, а.с.121-123).

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

ОСОБА_2 та його захисник Мартян О.В. у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (т.2, а.с.138,140,141), про причини неявки суд не сповістили, а тому судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за їх відсутності, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному перегляду оскаржуваної постанови.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Насамперед, слід наголосити, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує на тому, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до існуючої практики ЄСПЛ, зокрема, проти України, розгляд справ про адміністративні правопорушення підпадає під гарантії статті 6 Конвенції у кримінальній сфері. Наведене пояснюється як каральною природою положень КУпАП, так і суворістю санкцій в окремих випадках (санкції за адміністративні правопорушення інколи є суворішими, ніж за кримінальні злочини).

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Статтею 2 КУпАП закріплено, що законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо. Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу. Зміни до законодавства України про адміністративні правопорушення можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та інших законів України, що встановлюють адміністративну відповідальність, та/або до законодавства України про кримінальну відповідальність, та/або до кримінального процесуального законодавства України.

У відповідності до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Отже, приймаючи до уваги загальні засади судочинства передбачені Конституцією України, враховуючи міжнародні стандарти і сталу практику ЄСПЛ щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення та беручи до уваги те, що діючими нормами КУпАП не визначено порядок виправлення описок у постановах по справах про адміністративні правопорушення та, відповідно, не передбачено і апеляційного оскарження таких постанов, то, у такому випадку, вбачається процесуально прийнятним та вірним застосування принципу аналогії закону, зокрема норм Кримінального процесуального кодексу України, які урегульовують дане питання.

Так, у відповідності до частин 1-3 статті 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Питання про внесення виправлень суд вирішує в судовому засіданні. Учасники судового провадження повідомляються про дату, час і місце засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Ухвалу суду про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у внесенні виправлень може бути оскаржено.

Виправляючи, з власної ініціативи, описку у прийнятій постанові суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи достовірно підтверджується, що датою розгляду справи було саме 08.09.2023, а не 22.08.2023, як помилково указано у постанові, про що свідчать довідки про доставку смс повідомлень про розгляд справи 08.09.2023 о 14:00 год., які направлялися ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (т.1, а.с.123,124), а також процесуальні документи від учасників справи, які надходили 07.09.2023 та 08.09.2023 (т.1, а.с.126-176).

Указані обставини у повній мірі відповідають матеріалам справи, а допущена судом описка в даті ухвалення судового рішення має істотний характер, оскільки зазначення вірної дати ухвалення судового рішення є обов`язковою складовою вступної частини відповідного судового рішення (ч. 2 ст. 283 КУпАП та ч. 2 ст. 374 КПК України).

Отже, правила статті 379 КПК України передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного характеру - описки та очевидні арифметичні помилки. При цьому, опискою визнається помилка, яка має вплив на зміст судового рішення та його виконання.

Виправленню підлягають лише ті описки, що мають істотний характер. До таких належать, наприклад, написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат і строків, зокрема, у резолютивній частині судового рішення. Таким чином, описка трактується як явна неточність або незрозуміле формулювання.

Відтак, з метою оперативного та дієвого усунення помилок в судовому рішенні застосовується інструмент виправлення описок і очевидних арифметичних помилок у судовому рішенні, як із власної ініціативи суду, так і за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи, незалежно від набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності, що цілком правомірно зроблено судом у даній справі з власної ініціативи, після того як така помилка була виявлена.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги щодо незаконності виправлення описки в даті ухвалення судового рішення, є необґрунтованими.

Разом з цим, слушними вбачаються доводи скарги про не повідомлення судом учасників справи про дату, час і місце вирішення питання про виправлення описки, у відповідності з вимогами ст. 379 КПК України, оскільки матеріали справи не містять про це відповідних відомостей, однак такий процесуальний недолік усунуто як судом першої інстанції, шляхом направлення учасникам справи копії постанови про виправлення описки (т.2, а.с.119,120), так і судом апеляційної інстанції шляхом апеляційного перегляду постанови за апеляційною скаргою потерпілого та забезпечення його участі у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Підсумовуючи означене вище та враховуючи також зміст оскаржуваної постанови (виправлення описки) та її значення і вплив на постанову по суті справи, яка доречі скасована в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції не вбачає належних процесуальних підстав для її скасування, що, у свою чергу, унеможливлює задоволення поданої апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 379 Кримінального процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 16 травня 2024 року про виправлення описки - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.І. Оніщук