ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/583/23 Номер провадження 33/814/803/24Головуючий у 1-й інстанції Прасол Я. В. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Жаги Едуарда Григоровича на постанову судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 03 травня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 03 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн на користь держави.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 25.05.2023 о 14 год. 22 хв. по вулиці Гірська в селищі Велика Багачка Миргородського району Полтавської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Fiat Tempra» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за яке передбачене відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив захисник ОСОБА_1 адвоката Жага Е.Г. подавши апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 03.05.2024 року та провадження по справі закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що постанова судді першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Крім того, посилається на те, що в матеріалах справи не зафіксовано руху автомобіля, підстав для його зупинки працівниками поліції не було, відповідно поліцейські не мали права вимагати у ОСОБА_1 документи та пропонувати пройти огляд на стан сп`яніння.

Акцентує увагу, що відсутні підстави стверджувати, що у ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки жодних ознак, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, у нього не було.

Суд апеляційної інстанції, не знайшов підстав для задоволення клопотання адвоката Жаги Е.Г. про відкладення розгляду справи, зважаючи на їх системний характер, та відсутність доказів які б підтверджували доводи поданого клопотання.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 25.05.2023 о 14 год. 22 хв. по вулиці Гірська в селищі Велика Багачка Миргородського району Полтавської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Fiat Tempra» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за яке передбачене відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що зазначене підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №107500 від 25.05.2023, в якому зазначені обставини керування ОСОБА_1 автомобілем марки «Fiat Tempra» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння та те, що останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку (а.с.1); відеозаписом вчиненого адміністративного правопорушення (а.с.2); довідкою ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області від 29.05.2023 (а.с. 4) та іншими доказами по справі.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.5. ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п.2.5 ПДР України.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що в матеріалах справи не зафіксовано руху автомобіля, підстав для його зупинки працівниками поліції не було, відповідно поліцейські не мали права вимагати у ОСОБА_1 документи та пропонувати пройти огляд на стан сп`яніння, суд відхиляє дані доводи виходячи з наступного.

Із долученого до матеріалів відеозапису вбачається, що на реєстратор автомобіля зафіксовано факт керування транспортним засобом Fiat Tempra» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 (хронологічний відрізок 14:22:02-триває далі). Зупинивши працівники поліції повідомили, чому ОСОБА_1 не ввімкнув світловий покажчик повороту. В процесі спілкування з ОСОБА_1 працівники поліції виявили ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота(хронологічний відрізок 14:31:44) та було запропоновано пройти огляд на місці за допомогою приладу Drager або в медичному закладі, на що останній зазначив «взагалі не збираюсь нічого проходити»(хронологічний відрізок 14:33:18). Працівниками поліції неодноразово пройти огляд на місці за допомогою приладу Drager або в медичному закладі на що, ОСОБА_1 - відмовився(хронологічний відрізок 14:46:25-триває далі) та було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, суд відхиляє, так як матеріали справи містять докази, які підтверджують вину ОСОБА_1 , а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №107500 від 25.05.2023, в якому зазначені обставини керування ОСОБА_1 автомобілем марки «Fiat Tempra» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння та те, що останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку (а.с.1); довідкою ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області від 29.05.2023 (а.с. 4), крім того судом першої інстанції були допитані свідки, інспектор СРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУПН в Полтавській області Требін М.В., пояснив, що разом із напарником перебував на патрулюванні, під час зміни напрямку та зупинки автомобіля, водій ОСОБА_3 не увімкнув світловий покажчик повороту, в ході спілкування з водієм були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження відмовився, щодо інших показів свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , покази свідків спростовуються наявними в матеріалах доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», зі змісту якого, сформульованого у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 адвоката Жаги Е.Г. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Жаги Едуарда Григоровича залишити без задоволення.

Постанову судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 03 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин