Провадження № 3/522/5939/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Чорнуха Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 139 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено суддю Чорнуху Ю.В.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 814614 від 03.07.2024, вбачається, що 27.06.2024 о 14 год. 00 хв., за адресою: м. Одеса, вул. Романа Кармена 15, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , створив перешкоду для руху пішоходів встановленням двох бетонних напівсфер на тротуарній частині, чим порушив п. 17 Постанови КМУ № 198 від 30.03.1994, чим порушив вимоги п. 1.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 139 КУпАП.

У судове засідання 27.08.2024 ОСОБА_1 не з`явився. Належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання. Про причини неявки до суду не повідомив. Судове засідання відкладено на 11.09.2024 у зв`язку з неявкою особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

У судове засідання 11.09.2024 з`явився ОСОБА_1 та заперечив свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення. ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що факт вчинення правопорушення саме ОСОБА_1 не доведено.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Приписи ст. 7 КУпАП визначають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд враховує, що є неприпустимим спрощений підхід до судового розгляду справ про адміністративне правопорушення та ігнорування прав осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України зауважив на тому, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 2-3 п. 4 рішення Великої Палати Конституційного Суду України у справі від 26.02.2019 року № 1-р/2019).

Верховний Суд в п. 39 постанови від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, провадження № К/9901/21241/18, виклав правовий висновок, згідно якого у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КУпАП пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, і накладення штрафу на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин.

Відповідно до пункту 1.5 Правил дорожнього руху дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно п. 1.1. ПДР ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

Учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному (п. 1.10 ПДР України).

Згідно п. 1 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджених постановою КМУ № 198 від 30 березня 1994 р. дія Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони (далі - Правила) поширюються на автомобільні дороги загального користування, вулиці і дороги міст та інших населених пунктів, залізничні переїзди (далі - дорожні об`єкти), у межах смуги їх відведення та червоних ліній відповідно і є обов`язковими для власників дорожніх об`єктів, органів, що здійснюють управління ними, та їх користувачів, а також для підприємств та організацій, що забезпечують ремонт та утримання дорожніх об`єктів (надалі по тексту Правила № 198).

Відповідно до п. 17 Правил № 198 учасники дорожнього руху, які створили перешкоду руху, повинні негайно вжити всіх можливих заходів для усунення цієї перешкоди самостійно чи за допомогою інших осіб, а за неможливості це зробити позначити перешкоду відповідно до Правил дорожнього руху та повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власників дорожніх об`єктів або підприємства та організації, що забезпечують ремонт та утримання дорожніх об`єктів, і залишатися на місці до прибуття їх представників.

Приписами ст. 255 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 , діючи як учасник дорожнього руху, вчиняв дії або бездіяльність, які б порушували вимоги ПДР України та створювали перешкоди для руху по тротуару. Також відсутні докази, з яких можливо було б встановити правомірність чи протиправність встановлення напівсфер на певній ділянці.

ОСОБА_1 у судовому засіданні надав пояснення, у яких заперечив факт встановлення ним бетонних напівсфер та зазначив, що вони були встановлені задовго до складення протоколу.

В акті обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 27.06.2024 на АДРЕСА_2 , доданому до протоколу про адміністративне правопорушення, зазначається про виявлені недоліки в утриманні та експлуатації ділянки встановлено дві бетонних напівсфери, що є перешкодою для руху пішоходів на тротуарній частині, однак зазначено, що під час обстеження не встановлено особу, на яку покладено обов`язок забезпечення безпечного експлуатаційного стану ділянки дороги (вулиці).

Схема до акту обстеження позначає певне розташування двох бетонних напівсфер, однак не містить будь-яких відомостей, з яких можливо встановити коли і ким саме були встановлені бетонні напівсфері, а також не зазначено відомостей, з яких можливо встановити протиправність встановлення напівсфер.

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 27.06.2024, оскільки вони є абсолютно ідентичними та у них відсутня будь-яка інформація про те, що вони були свідками встановлення бетонних напівсфер, або про джерело їх обізнаності із тим, хто встановив зазначені перешкоди.

Відповідно до висновків, які викладені Європейським судом з прав людини у п. 45 рішення у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series A № 25, cc. 64-65, n. 161). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини» (Salman v. Turkey) [ВП], заява № 21986/93, п. 100, ECHR 2000-VII).

Дослідивши всі наявні у справі докази, заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 139 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом.

Суд також звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 814614 від 03.07.2024 складений із порушенням строку, визначеного ст. 254 КУпАП, яка передбачає, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В порушення вказаної норми протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 814614 складений 03.07.2024, тоді як у самому ж протоколі зазначається, що подія мала місце 27.06.2024, та у додатках до протоколу про адміністративне правопорушення датою їх складення зазначається 27.06.2024. Ні у протоколі, ну і доданих до нього документах не наведено підстав порушення строків складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення;

Отже, наявні підстави для закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 122, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ЗУ «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 139 КупАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10-ти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Юлія ЧОРНУХА