ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 688/2457/24

Провадження № 33/4820/475/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А. розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Судилків Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Відповідно до постанови судді, 18 травня 2024 року о 07 год. 22 хв. ОСОБА_1 на автодорозі Т-2309, 0 км + 500 м керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2109», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, який зі згоди водія зафіксовано поліцейським на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «Drager», результат якого склав 1,29 ‰. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП

Постановою судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 червня 2024 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Стверджує, що був безпідставно зупинений працівниками поліції, які в подальшому вказували на те, що ОСОБА_1 не відреагував на дорожній знак STOP, що не відповідало дійсності. Після зупинки транспортного засобу, працівник поліції, без зазначення будь-яких підстав для огляду, запропонував пройти огляд на стан сп`яніння лише на місці зупинки за допомогою приладу "Драгер". Після продуття в трубку, без роз`яснення можливості у разі незгоди з результатами огляду на місці зупинки пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, працівник поліції відразу склав протокол про адміністративне правопорушення. Крім того, останній не вручив ОСОБА_1 копії акту огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та направлення на огляд в закладі охорони здоров`я, які містяться в матеріалах справи.

Наголошує, що працівником поліції взагалі не озвучувались наявні у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, як того вимагає ст.266 КУпАП, та які могли стати підставою для проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи направленні до медичного закладу. Здійснюючи фіксацію вчиненого правопорушення, з метою забезпечення повноти та об`єктивності провадження у справі про адміністративне правопорушення, поліцейський повинен не лише формально зазначити ці ознаки в акті огляду на стан сп`яніння, але і підтвердити наявність цих ознак, зафіксувавши це за допомогою відеозапису.

Зазначає, що у наявних матеріалах справи відсутні достатні, належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що мало би бути зафіксовано технічними засобами відеозапису працівника поліції або у присутності двох свідків.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД№668677, складеного 18 травня 2024 року не зазначено результати огляду на визначення стану сп`яніння, зафіксованих технічним приладом газоаналізатором «DragerAlkotest 6810». Відтак, вказаний протокол вважається недійсним.

На думку апелянта, судом першої інстанції не надано належної оцінки поясненням ОСОБА_1 та його запереченням щодо неправомірності дій працівників поліції, а також не надав належної оцінки запереченням його захисника, викладеним у письмовому клопотанні про закриття провадження у справі.

Позиції учасників судового провадження

У судове засідання особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Кармаш Н.М. не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду. Від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він просить розглядати апеляційну скаргу без його участі.

Захисник телефоном повідомила, що не має повноважень на участь в апеляційному розгляді.

За таких обставин неявка учасників судового розгляду не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, відповідно до вимог частини 6 статті 294 КУпАП.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

У поданій апеляційній скарзі апелянт оскаржує процедуру проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння, а разом із тим і доведеність його перебування у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом 18 травня 2024 року.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддею суду першої інстанції було дотримано вказаних вимог закону, зміст постанови про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 , відповідає вимогам, передбаченим статтями 283-284 КУпАП, справу суддею розглянуто відповідно до вимог статті 280 КУпАП.

Так, у ході судового розгляду встановлено, 18 травня 2024 року о 07 год. 22 хв. ОСОБА_1 на автодорозі Т-2309, 0 км + 500 м керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2109», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що зафіксовано поліцейським на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «Drager», результат якого склав 1,29 ‰.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у діях водія ОСОБА_1 порушення пункту 2.9.(а) Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В межах провадження у справі про адміністративне правопорушення для кваліфікації діяння за частиною 1 статті 130 КУпАП необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом та факт перебування водія під час керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Факт керування транспортним засобом 18 травня 2024 року ОСОБА_1 у поданій скарзі не оспорює та є зафіксованим наданими до суду відеозаписами.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При визнанні ОСОБА_1 винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, суд першої інстанції взяв до уваги наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №668677 від 18.05.2024 року (а/с 1) та відеозапис (а/с 8), на яких зафіксовано факт вчинення правопорушення; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а/с 5), з якого вбачається, що огляд водія був проведений зі згоди ОСОБА_1 на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810», у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода, результат огляду на стан сп`яніння склав 1,29%, з результатами проведеного огляду ОСОБА_1 погодився, що засвідчив власним підписом, проводилась відеофіксація вказаного огляду; результат огляду на стан алкогольного сп`яніння, тест №1210, що доданий до протоколу серії ААД №668677 від 18.05.2024 року, здійснений за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alkotest 6810», відповідно до якого станом на 07 год. 28 хв. 18.05.2024 року рівень алкоголю в організмі ОСОБА_1 становить 1,29‰, з результатом якого останній погодився, поставивши власний підпис (а/с 6); показання ОСОБА_1 , який в судовому засіданні визнав, що результати тестування не оспорював, оскільки їх було встановлено за допомогою спеціального технічного засобу.

Наведені докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення.

Вважаю безпідставними доводи про неправомірну зупинку поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Положеннями пункту 8 та пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України. Тоді як згідно пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції зупиняти транспортний засіб, перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів та вимагати пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції кореспондується із обов`язками водія, передбаченими вказаними Правилами дорожнього руху.

Крім того, у зв`язку з вторгненням Російської Федерації на територію нашої держави з 24 лютого в Україні введено воєнний стан, згідно указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з наступними змінами.

Згідно з Порядком перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженим постановою КМУ від 29 грудня 2021 року №1456, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби та вимагати пред`явлення документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також документів, що підтверджують відповідне право особи (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ), якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення.

Все вищевказане узгоджується з статтями 32, 35 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 2 липня 2015 року, з наступними змінами.

Крім того, судом першої інстанції перевірялись вказані доводи та було встановлено, що із досліджених судом доказів, в тому числі із переглянутих відеозаписів, слідує, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху, оскільки не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». Вказане в судовому засіданні підтвердив сам ОСОБА_1 , вказавши, що не помітив дорожній знак на блокпосту через яскраве сонячне світло, яке його засліпило, тому відсутні підстави вважати його зупинку безпідставною.

Таким чином, працівники поліції, зупинивши транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , діяли в межах своїх повноважень, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху незгода водія із причинами зупинки транспортного засобу, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння та не спростовує результатів цього огляду.

Необхідно наголосити, що відповідно до статті 31 Закону України № 580-VIII поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, серед яких фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння, які поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Слід зазначити, що судом першої інстанції за участі ОСОБА_1 та його захисника було оглянуто додані до протоколу відеозаписи, які сумнівів щодо достовірності та допустимості не викликали, сторона захисту не ставить питання про наявність ознак фальсифікації, фабрикації, чи присутності на відео іншої особи, а не ОСОБА_1 , ці відеофайли повністю відтворюють обставини вчиненого водієм правопорушення. На відео зафіксований факт зупинки автомобіля та процедура проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, яка відображена достатньо повно для можливості констатувати її законність.

З досліджених у судовому засіданні відеозаписів судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції через порушення ПДР, під час спілкування із працівниками поліція у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода, тому йому запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» чи у закладі охорони здоров`я. Огляд ОСОБА_1 було проведено за його згодою на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alkotest 6810», результат якого склав 1,29 ‰ алкоголю. Результати він не оспорював, погоджуючись на складання усіх необхідних актів та їх підписання. Як роздруківка, так і акт огляду містять підпис ОСОБА_1 , який підтверджує, що з результатами огляду він погоджується.

Апеляційний суд звертає увагу, що наявні в справі докази повністю спростовують доводи апелянта, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу та склали протокол стосовно нього неправомірно.

Інспектором поліції в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та нестійка хода. З чого слідує, що працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння (а/с 5).

Відповідно до норм статті 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

За змістом розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОН України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735), огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Також не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 , що поліцейський не вручив йому копії акту огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та направлення на огляд в закладі охорони здоров`я, які містяться в матеріалах справи, оскільки невручення акту огляду жодними чином не спростовує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, і не може бути підставою для скасування судового рішення.

При цьому апелянт не зазначає, яке істотне значення для розгляду цієї справи має не вручення йому акту огляду на стан сп`яніння, з яким він ознайомлений та який ним підписаний, як це може впливати на вирішення питання щодо допустимості вказаного доказу, а також на спростування факту керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Що стосується доводів апеляційної скарги про ненадання ОСОБА_1 направлення на проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я, то вони є безпідставними, оскільки згідно вимог статті 266 КУпАП, Інструкції № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду №1103 від 17.12.2008., направлення не підлягає врученню водію для проходження ним огляду у закладі охорони здоров`я,поліцейський зобов`язаний складати направлення на медичний огляд, яке повинно передаватися лікарю закладу охорони здоров`я поліцейським перед проведенням огляду водія на стан сп`яніння, при цьому огляд у закладі охорони здоров`я проводиться у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, тоді як ОСОБА_1 пройшов огляд стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та погодився з його результатом.

Таким чином, згідно з дослідженими матеріалами справи, доходжу висновку, що огляд на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу було проведено поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів та із застосуванням технічних засобів відеозапису, матеріали відеозапису та роздруківка показників спеціального технічного засобу - приладу драгер, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, тобто з дотриманням порядку, передбаченого статтею 266 КУпАП та Інструкції №1452/735.

Так, згідно з вимогами статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Доводи, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД№668677 від 18 травня 2024 року не зазначено результати огляду на визначення стану сп`яніння, зафіксованих технічним приладом газоаналізатором «DragerAlkotest 6810», тому вказаний протокол є недійсним, вважаю неспроможними, оскільки в протоколі зазначена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування водієм транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП та до протоколу додано акт огляду та результат огляду на стан алкогольного сп`яніння, тест №1210.

Враховуючи наведені вимоги закону щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, вважаю, що зазначені доводи апелянта не ґрунтуються на вимогах закону.

Отже, виходячи з досліджених у своїй сукупності доказів, зібраних у цій справі, які є узгодженими між собою та відповідають критеріям належності й допустимості доказів, а також керуючись принципом «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, є доведеною.

Доводи апелянта, про те, що всі зібрані докази по справі є недопустимими, оскільки отримані внаслідок порушення працівниками поліції процедури та порядку огляду на стан сп`яніння та складені процесуальні документи щодо ОСОБА_1 не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є неспроможними.

Стосовно доводів апелянта про те, що працівником поліції взагалі не озвучувались наявні у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, як того вимагає ст.266 КУпАП, та які могли стати підставою для проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи направлення до медичного закладу, є необґрунтованими, оскільки спростовуються наявними доказами, в тому числі і результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, окрім того статтею 266 КУпАП не передбачено обов`язку поліцейського оголосити водію наявних у нього ознак алкогольного сп`яніння.

Таким чином, вважаю, що в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду. Сукупність зібраних та досліджених доказів за своїм змістом та якістю дозволяють суду констатувати наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Отже, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, визначив вид стягнення і його розмір у межах, установлених частиною 1 статті 130 КУпАП, відповідно до вимог статті 33 КУпАП, у межах передбаченого статтею 38 КУпАП строку.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 червня 2024 року, оскільки відсутні підстави для скасування постанови суду, апеляційні доводи є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя