Провадження № 3/734/948/24 Справа № 734/1232/24
ПОСТАНОВА

іменем України

14 травня 2024 року смт Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Бузунко О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Деснянської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони централізованого регіону про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, заступника командира військової частини НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення-начальника відділення морально-психологічного забезпечення, підполковника, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

у присутності ОСОБА_1 ,

адвокатів Лущик О.М., ОСОБА_2 ,

встановив:

У відповідності до ст. ст. 17, 65 Конституції України ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов?язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії, проти, України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.01.2020 № 10 підполковник ОСОБА_1 призначений наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 24.12.2019 № 542 на посаду заступника командира військової частини НОМЕР_1 з морально-психологічного, забезпечення - начальник відділення морально-психологічного забезпечення вважається таким, що з 14.01.2020 справи та посаду за призначенням - прийняв та приступив до виконання службових обов?язків за посадою.

Під час проходження військової служби у лавах Збройних Сил України на підполковника ОСОБА_1 розповсюджується дія військових Статутів Збройних Сил України, які визначають загальні права та обов?язки військовослужбовців і їх взаємовідносини.

Таким чином, підполковник ОСОБА_1 є військовим начальником усього особового складу військової частини за посадою, а для військовослужбовців рядового, молодшого і старшого сержантського і старшинського складу за військовим званням, який постійно обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, а тому відповідно до примітки ст. 17213 та ст. 425 КК України є військовою службовою особою суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 17215 КУпАП.

18.01.2024 Деснянською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Центрального регіону під час проведення вивчення дотримання посадовими особами військових частин вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення в частині належного складання адміністративних протоколів про військові адміністративні правопорушення встановлено, що військовою частиною НОМЕР_1 відносно начальника служби ракетно-артилерійського озброєння військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_3 складено адміністративний протокол серії А3435 № 12 від 08.10.2023 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та направлено до Козелецького районного суду Чернігівської області.

У подальшому, постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 30.10.2023 у справі № 734/4848/23 вищезазначений протокол повернуто до військової частини НОМЕР_1 для належного оформлення.

20.11.2023 до військової частини НОМЕР_1 надійшла постанова Козелецького районного суду Чернігівської області від 30.10.2023 у справі № 734/4848/23 разом із відповідним протоколом, та у той же день, 20.11.2023 начальник штабу - заступник командира військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_4 , отримавши від командира військової частини НОМЕР_1 вищезазначене рішення суду, видав письмовий наказ (поставив письмову резолюцію на документі) заступнику командира військової частини НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення - начальнику відділення морально-психологічного забезпечення підполковнику ОСОБА_1 усунути недоліки та направити вказаний протокол повторно. Після цього доповів командиру військової частини НОМЕР_1 про відданий наказ підпорядкованій йому особі підполковнику ОСОБА_1 .

У подальшому підполковник ОСОБА_1 видав наказ (поставив письмову резолюцію на документі) заступнику командира навчальної батареї з морально-психологічного забезпечення зенітного ракетно-артилерійського дивізіону капітану ОСОБА_5 усунути недоліки у встановлені строки та направити відповідь, проте остання із 21.11.2023 вибула у відрядження до військової частини НОМЕР_2 та після повернення 20.12.2023 виключена із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

З 21.11.2023 по час складення протоколу про адміністративне правопорушення 22 березня 2024 року підполковник ОСОБА_1 , отримавши рішення суду з письмовим наказом підполковника ОСОБА_4 усунути недоліки та направити повторно, не виконав його та про невиконання наказу не доповів начальнику штабу заступнику командира військової частини НОМЕР_1 , який його видав та безпосередньому командиру командиру військової частини НОМЕР_1 , не вказавши при цьому про причини невиконання наказу.

Отже, заступник командира військової частини НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення начальник відділення морально-психологічного забезпечення підполковник ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, у порушення вимог ст. ст. 4, 11, 16, 26, 29-31, 35-37, 68, 70, 72-73 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, нехтуючи своїми службовими обов`язками, в умовах особливого періоду з 21.11.2023 по теперішній час, виконуючи обов`язки за посадою у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 , не виконав письмовий наказ начальника штабу заступника командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_4 усунути недоліки протоколу серії А3435 № 12 від 08.10.2023 відносно ОСОБА_3 та направити повторно до суду, не доповів про невиконання наказу начальнику штабу заступнику командира військової частини НОМЕР_1 , який його видав та безпосередньому командиру командиру військової частини НОМЕР_1 та не вказав про причини невиконання наказу, внаслідок чого військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 майор

ОСОБА_3 уникнув адміністративної та дисциплінарної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, тим самим ОСОБА_1 вчинив триваюче адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 17215 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та повідомив суду, що він передоручив виконання завдання ОСОБА_5 , проте не проконтролював нею його виконання, оскільки з огляду на умови, які наразі в країні, він більше був зосереджений на інших завданнях.

Адвокат Кінебас О.М. надав суду письмові пояснення, в яких просив суд закрити провадження в справі з двох можливих підстав: відсутність в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення та закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

В судовому засідання за клопотанням сторони захисту було допитано свідка ОСОБА_6 , який є старшим офіцером відділення морально-психологічного забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 , та який дав суду показання, що в його присутності ОСОБА_1 довів до відома ОСОБА_5 наказ (який ним оформлений у виді письмової резолюції) щодо необхідності усунення виявлених в протоколі недоліків та необхідності подальшого скерування матеріалу до суду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи сторони захисту, показання свідка, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП настає за недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього. Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Диспозиція ст. 172-15КУпАП містить спеціальний суб`єкт адміністративного правопорушення військова службова особа. Поняття «військової службової особи» міститься в примітці до ст. 172-13 КУпАП. Під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, доводиться доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

протокол про військове адміністративне правопорушення № 12 від 22 березня 2024 року /в якому викладені обставини вчинення правопорушення/,

копією постанови Козелецького районного суду Чернігівської області від 30 жовтня 2023 року, відповідно до якої матеріали про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП були направлені на дооформлення до військової частини;

письмовими поясненнями ОСОБА_1 , з яких вбачається, що він не перевірив виконання наказу капітаном ОСОБА_5 ,

копією супровідного листа про направлення матеріалів відносно ОСОБА_3 на дооформлення з резолюцією на ім`я ОСОБА_1 щодо усунення недоліків та резолюцією на ім`я ОСОБА_5 щодо виконання завдання стосовно усунення недоліків,

письмовими поясненнями ОСОБА_4 ,

іншими матеріалами справи.

Таким чином, аналіз перевірених і оцінених доказів підтверджує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

До тверджень сторони захисту про наявність підстав для закриття провадження в справі суд ставиться критично, оскільки такі не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Як встановлено в судовому засіданні, військовою частиною НОМЕР_1 відносно начальника служби ракетно-артилерійського озброєння військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_3 складено адміністративний протокол серії А3435 № 12 від 08.10.2023 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та направлено до Козелецького районного суду Чернігівської області.

У подальшому, постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 30.10.2023 у справі № 734/4848/23 вищезазначений протокол повернуто до військової частини НОМЕР_1 для належного оформлення.

20.11.2023 до військової частини НОМЕР_1 надійшла постанова Козелецького районного суду Чернігівської області від 30.10.2023 у справі № 734/4848/23 разом із відповідним протоколом, та у той же день, 20.11.2023 начальник штабу - заступник командира військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_4 , отримавши від командира військової частини НОМЕР_1 вищезазначене рішення суду, видав письмовий наказ (поставив письмову резолюцію на документі) заступнику командира військової частини НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення - начальнику відділення морально-психологічного забезпечення підполковнику ОСОБА_1 усунути недоліки та направити вказаний протокол повторно. Про такий наказ ОСОБА_1 був обізнаний.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно з п. 37 вказаного Закону про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

ОСОБА_1 , після отримання наказу щодо усунення недоліків, не доповів про неспроможність виконати наказ, натомість поставив свою резолюцію підлеглій особі щодо подальшого його виконання.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.

ОСОБА_1 віддав наказ підлеглій ОСОБА_5 щодо усунення недоліків протоколу, проте не перевірив виконання цього наказу, що в подальшому мало наслідком і невиконання наказу, доведеного до відома ОСОБА_1 .

Про неспроможність виконати наказ своєчасно та у повному обсязі ОСОБА_1 своєму керівництву не доповів.

Таким чином, судом встановлено факт недбалого ставлення військової службової особи ОСОБА_1 до військової служби в умовах особливого періоду.

Стосовно закінчення строків накладення адміністративного стягнення, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Сторона захисту наполягає на тому, що датою виявлення правопорушення є 18 січня 2024 року, про що вказано в самому протоколі про адміністративне правопорушення. Разом з тим, суд звертає увагу, що з огляду на послідовно-логічне викладення обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення, 18 січня 2024 року є датою, коли прокурор встановив, що відносно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення, який в подальшому було направлено до суду, а судом направлено на дооформлення. Вказане також вбачається з листа за підписом прокурора ОСОБА_7 від 18 січня 2024 року, яким ним з військової частини НОМЕР_1 витребовувалися певні документи стосовно встановлення чи спростування факту невиконання постанови Козелецького районного суду Чернігівської області від 30 жовтня 2023 року, якою протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_3 , було направлено на дооформлення. Однак в наданні копій запитуваних документів прокурору було відмовлено, з огляду на що прокурором було скеровано повторний запит 27 лютого 2024 року і 01 березня 2024 року отримано на нього відповідь і відповідні документи, на підставі яких прокурором і було виявлено вчинення правопорушення (зокрема, саме 01 березня 2024 року надано прокурору копію супровідного листа, на якому містяться письмові накази відповідальним особам, в тому числі, і Гаркуші).

Підсумовуючи, варто зазначити, що мова іде про час виявлення правопорушення 01 березня 2024 року, оскільки саме цієї дати прокурором було отримано ті дані, які в повній мірі дали можливість стверджувати саме про виявлення адміністративного правопорушення.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, суд прийшов до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17000,00 грн.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем і вчинене правопорушення пов`язане з проходженням військової служби, то він підлягає звільненню від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 172-15, 221, 251, 283-284, 287-291 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя Олена БУЗУНКО