ПОСТАНОВА

іменем України

19 березня 2024 року місто Сколе

Суддя Сколівського районного суду Львівської області Микитин Володимир Ярославович, розглянувши справу за матеріалами, котрі надійшли від Головного управління Державної податкової служби у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , одруженого, має на утриманні трьох дітей, директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЬВІВ-БУД» (місцезнаходження юридичної особи: вул. Стуса, 13, кв. 1, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 82600; ), встановленими законодавством України пільгами не користується, раніше протягом року до адміністративної відповідальності притягався,

за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , будучи директором ТзОВ «ЛЬВІВ-БУД»,порушив порядок ведення податкового обліку, передбаченого пунктом 198.3. ст. 198 ПК України, що призвело до заниження податку на прибуток на суму 190 260 грн. за третій квартал 2023 року, а також порушив порядок ведення податкового обліку, передбаченого пунктом 134.1. ст. 134 ПК України, що призвело до завищення податку на додану вартість за серпень 2023 року в сумі 211 400 грн..

ОСОБА_1 , будучи двічі належно та завчасно повідомленим про дату, час та місце розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення шляхом скерування судових повістки на адресу його місця проживання, у призначені судові засідання щоразу не з`являвся, про причини своєї неявки суддю не повідомляв.

В силу ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, присутність особи, який притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, а тому суддя, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП України, вважав за доцільне розглядати дану справу за відсутності ОСОБА_1 .. При цьому, така позиція судді узгоджується з рішенням Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України» (заява № 36665/02), котре набуло статусу остаточного та відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. У своїх багатьох рішеннях Європейський Суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Поза тим, захисник ОСОБА_1 адвокат Янчак П.О., скориставшись засобами електронного зв`язку з накладенням ЕЦП, подав Сколівський районний суд Львівської області пояснення, що були зареєстровані 23.02.2024 року за вх. №ЕП-308, за коротким змістом яких цитує відображені в акті перевірки фактичні обставини та вказує, що ТзОВ «ЛЬВІВ-БУД» самостійно просило податковий орган провести позапланову перевірку з питань дотримання податкового та валютного законодавства, про що свідчить лист від 07.12.2023 року. Заразом, підтверджує існування правопорушення, втім звертає увагу, що таке адміністративне правопорушення допущене директором ОСОБА_1 у зв`язку із великим обсягом документів на підприємстві. При вчиненні цього адміністративного правопорушення не було завдано збитки державним та суспільним інтересам, а також громадянам, шкідливих наслідків не настало, підсумовує свої міркування захисник ОСОБА_1 адвокат Янчак П.О., відтак, відповідно до ст. 22 КУпАП, просить звільнити свого підзахисного від відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Суддя, дослідивши матеріали цієї справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно статей 251, 252 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до підпункту 134.1.1. пункту 134.1. ст. 134 ПК України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

З-поміж іншого, підпунктом 14.1.11. ст. 114 ПК України визначено, що безнадійна заборгованість заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

У відповідності до абзацу 1 пункту 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з абзацом 1 пункту 44.2 ст. 44 ПК України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи; ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні засоби почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За змістом диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП відповідальність за цією нормою закону настає за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи про адміністративне правопорушення, особа, який притягається до адміністративної відповідальності, будучи директором ТзОВ «ЛЬВІВ-БУД», порушив встановлений законом порядок ведення податкового обліку, зокрема не дотримався вимог пункту 134.1. ст. 134 і пункту 198.3. ст. 198 ПК України, так як його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, у розумінні наведених вище приписів статей 245, 251-252 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, зокрема такими:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ГУ ЛВ № 009910, котрий складений головним державним інспектором ГУ ДПС у Львівській області Кулькевичем О.А. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП у чіткій відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення;

- копією акта від 10.01.2024 року за № 714/13-01-07-11/38740550 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «ЛЬВІВ-БУД» з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2021 року по 30.09.2023 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2021 року по 30.09.2023 року, яким проведено перевірку відомостей, наведених ТзОВ «ЛЬВІВ-БУД» у регістрах синтетичного та аналітичного обліку по рахунках бухгалтерського обліку 36, «Розрахунки з покупцями», 63 «Розрахунки з постачальниками», 31 «Рахунки в банках», контрактах, інших первинних документах. За результатами проведеної перевірки первинних документів бухгалтерського обліку не виявлено фактів проведення платником податків за період з 01.01.2021 року по 30.09.2023 року господарських операцій, які підпадають під критерії контрольованих відповідно до пункту 39.2. статті 39 Кодексу. Перевіркою встановлено порушення ТзОВ «ЛЬВІВ-БУД»: 1) пункту134.1 ст.134 ПК України, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 190 260 грн. за 3 квартал 2023 року, та порушення пункту 198.3. ст.198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за серпень 2023 року в сумі 211 400 грн.;

- витягом з ЄДР за запитом ТзОВ «ЛЬВІВ-БУД», код у , що підтверджує, що ОСОБА_1 являється директором означеного товариства.

Перелічені докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності. Крім того суддя вважає, що у згаданому вище протоколі про адміністративне правопорушення, як одному із доказів, розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки у ньому зазначено, які саме дії допустив ОСОБА_1 як директор ТзОВ «ЛЬВІВ-БУД», й не дотримався чинних вимог податкового законодавства.

Беручи до уваги вищевикладене, суддя вважає, що у діях особи, який притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки останній, будучи директором ТзОВ «ЛЬВІВ-БУД»,порушив порядок ведення податкового обліку.

Стосовно поданих захисником ОСОБА_1 адвокатом Янчаком П.О. пояснень, то суддя такі відхиляє в частині визнання вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення малозначним та звільнення порушника від відповідальності, беручи до уваги наступне. Насамперед слід вказати, що адміністративна вина особи ОСОБА_1 директора ТзОВ «ЛЬВІВ-БУД» встановлювалась протягом року в галузі торгівлі, громадського харчування, сфері послуг, в галузі фінансів і підприємницькій діяльності постановою судді Сколівського районного суду Львівської області Курницької В.Я. від 10.07.2023 року за єдиним унікальним номером судової справи 453/777/23 та номером провадження 3/453/498/23, що набрала законної сили у встановленому законом порядку. Щодо того, що протиправні дії ОСОБА_1 не призвели до настання шкідливих наслідків державним та/чи суспільним інтересам, то суддя зазначає, що виправлення порушення у спосіб сплати обов`язкових податкових зборів, після їх виявлення контролюючим/уповноваженим органом чи її посадовою особою, являється посяганням на такі інтереси, оскільки ухилення від сплати податків, що є обов`язковими у правовій державі, забезпечує функціонування інституцій в цілому, та безпосередньо побачити негативні наслідки таких протиправних дій неможна, хоча в розрізі утвердження демократичного суспільства у правовій державі це, очевидно, завжди матиме шкідливий вплив. В свою чергу, ухилення від сплати податків у загальній сумі 401 660 грн., в особливий період введений в дію на території України 24.02.2022 року, після оприлюднення Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року за № 69/2022, - коли значну частину бюджетних коштів спрямовано для забезпечення обороноздатності України, не може містити ознаки малозначності. Щодо листа від 07.12.2023 року, яким ТзОВ «ЛЬВІВ-БУД» самостійно просило податковий орган провести позапланову перевірку з питань дотримання податкового та валютного законодавства, то такий так й не було надано судді для безпосереднього дослідження.

Оскільки допущені директором ТзОВ «ЛЬВІВ-БУД» ОСОБА_1 порушення порядку ведення податкового обліку були виявлені головним державним інспектором ГУ ДПС у Львівській області Кулькевичем О.А. лише 10.01.2024 року, а саме під час документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «ЛЬВІВ-БУД», і таке правопорушення у цілому існувало станом на дату проведення цієї перевірки тому, вочевидь, визначений ч. 2 ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП станом на дату розгляду даної справи про адміністративне правопорушення не сплив.

При накладені адміністративного стягнення на особу, який притягається до адміністративної відповідальності, суддя враховує обставини, визначені у ст. 33 КУпАП, та не вбачає, у розумінні статей 34-35 цього Кодексу обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього, у зв`язку з чим вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції, визначеної у ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, - у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, у матеріалах даної справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які дані, котрі б підтверджували звільнення особи, який притягується до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору, а, відтак, слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення на таку особу адміністративного стягнення, у розмірі 605 грн. 60 коп..

На підставі викладеного та керуючись статтями 8-9, 23, 33-35, 40-1, 163-1, 221, 245, 251-252, 268, 276, 279-280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн..

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Копію постанови протягом трьох днів вручити під розписку або вислати особі, щодо якої її винесено , про що зробити відповідну відмітку у справі.

З платіжними реквізитами для оплати штрафу в гривнях та справляння судового збору можна ознайомитись за вебсторінками: https://sv.lv.court.gov.ua/sud1320/gromadyanam/recvizutu_raxunku_derz_budzet/ та https://sv.lv.court.gov.ua/sud1320/gromadyanam/tax/.

Серед іншого, положеннями статей 307 та 308 КУпАП встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби та стягнення у подвійному розмірі визначеного штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Строк пред`явлення даної постанови до виконання становить три місяці.

Суддя Володимир МИКИТИН