Справа № 298/138/24
Номер провадження 3/298/98/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в особі судді Зизич В.В., за участю секретаря судового засідання Хомин Л.Р., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли від відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Великий Березний Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, непрацюючого, українця, громадянина України, розлученого, який має на утриманні неповнолітню дитину, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

6 січня 2024 року о 10 год. 40 хв. в с.Малий Березний, вул.Центральна, водій гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом КІА SORENTO, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, тремтіння пальців рук, почервоніння очей, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився. ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 спочатку свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення заперечував, вказавши на те, що відомості в протоколі викладені не вірно. В подальшому, в ході судового розгляду справи, після дослідження судом відеозаписів з бодікамер поліцейських, ОСОБА_1 зізнався, що дійсно він керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху. Ствердив, що дійсно відмовився проїхати в заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Вину у скоєному визнав повністю і зрозумів свою провину. Зазначив, що отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, у 2022 році за рішенням Перечинського районного суду був позбавлений права керування на строк 1 рік.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та приєднані до нього матеріали, оцінивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а) Правил дорожнього руху України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України передбачена ст. 130 КУпАП.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи та досліджених доказів судом встановлено, що 6 січня 2024 року о 10 год. 40 хв. в с.Малий Березний, вул.Центральна, ОСОБА_1 керував транспортним засобом КІА SORENTO, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, тремтіння пальців рук, почервоніння очей, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився.

Факт скоєння та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, окрім пояснень, які він надав у судовому засіданні, повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №487933 від 6 січня 2024 року, складеного начальником СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Ярчич Р.В., яким зафіксовано обставини вчинення правопорушення. Вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, як щодо змісту, так і щодо форми, містить ОСОБА_1 про ознайомлення зі змістом протоколу, отримання примірнику протоколу;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакціївід 6 січня 2024 року, виданого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно даних направлення огляд не проводився;

- постановою серії БАД №710390 від 6 січня 2024 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП за обставин, що мали місце 6 січня 2024 року в с. Малий Березний, по вул. Центральна;

- копією паспорта громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- тимчасовим реєстраційним талоном НОМЕР_2 до транспортного засобу КІА SORENTO;

- даними відеозапису, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, останній категорично відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності вбачається, що вони узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП «поза розумним сумнівом», оскільки зміст та суть наявних доказів виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду.

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому такі суддя вважає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

З огляду на наявність достатніх даних про відмову 6 січня 2024 року ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою.

Дослідженими доказами встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а тому в діях останнього вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, те, що допущене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху є грубим, пов`язане з безпекою руху транспорту та вживанням наркотичних засобів, що за своїм характером є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків даного проступку.

Суддя враховує, що в рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При визначенні розміру штрафу, а також строку позбавлення спеціального права суддя враховує наступне.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП, що передбачає відповідальність за вказане правопорушення, передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно Правил дорожнього руху водій - особа, яка керує транспортним засобом і має при собі посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить висновку, що ОСОБА_1 згідно Правил дорожнього руху є водієм, останньому надавалось право на керування транспортними засобами, тому до нього може бути застосовано позбавлення права керування транспортними засобами.

При накладенні адміністративного стягнення суддею взято до уваги, що ОСОБА_1 за віком та станом здоров`я є працездатним, а тому зважаючи на те, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною, суддя вбачає фактичні та правові підстави для застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що буде необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Саме така міра покарання, на переконання судді, відповідає вчиненому правопорушенню, і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з ОСОБА_1 в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст.130, 283, 284, 287-289 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на рахунок №UА0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Зизич В.В.