Справа № 484/2083/24
Провадження № 3-в/484/17/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Маржиної Т.В.,

секретаря судового засідання Григор`євої О.В.,

у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його законного представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання законного представника неповнолітнього ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , про розстрочення виконання постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.05.2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

29.05.2024 року ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 , звернулася до суду із клопотанням про розстрочення виконання постанови суду у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , мотивуючи тим, що 21.05.2024 року постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у справі № 484/2083/24, провадження № 3/484/1129/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ч.2 ст. 126, ч.1 ст. 121, ч.6 ст. 121КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави без позбавлення права керування транспортними засобами, стягнуто судовий збір в розмірі 605 грн. 60 к. на користь держави. Зазначила, що вона не має можливості сплатити всю суму штрафу одразу, оскільки має скрутне матеріальне становище. На даний час її син ОСОБА_1 не має можливості працевлаштуватись, так як є студентом другого курсу професійно-політехнічного ліцею, навчається на денній формі, є неповнолітнім та повністю перебуває на її утриманні. В сім`ї вона є єдиною офіційно працевлаштованою особою, яка отримує заробітну плату. Її чоловік батько ОСОБА_1 має інвалідність І групи. За таких обставин просила суд розстрочити виконання постанови суду в частині стягнення суми штрафу строком на 6 місяців зі сплатою рівних частин щомісяця та зупинити перебіг строку давності виконання постанови до закінчення строку розстрочення.

04.06.2024 року до суду від ОСОБА_2 надійшла заява, в якій вона просила розглядати надану справу за її відсутності та задовольнити клопотання.

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судової повістки в формі СМС-повідомлення на його номер телефону, на підтвердження чого наявна довідка про доставку СМС-повідомлення. ОСОБА_1 до суду не з`явився, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ст. 268 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.

Вирішуючи справу на основі наявних у ній письмових доказів, суд дійшов до висновку про те, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.05.2024 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ч.2 ст. 126, ч.1 ст. 121, ч.6 ст. 121 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави без позбавлення права керування транспортними засобами, стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 к.

Відповідно до ч.2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Порядок провадження по виконанню постанови про накладення штрафу визначено Главою 27 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Частина друга ст. 307 КУпАП передбачає, що в разі відсутності самостійного заробітку в осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративне правопорушення, штраф стягується з батьків або осіб, які їх замінюють.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є неповнолітнім, а отже він може або самостійно сплатити накладене на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, або це можуть зробити його батьки або ж особи, які їх замінюють.

Доказом виконання постанови, а саме сплати штрафу, є квитанція банківської установи, оригінал якої необхідно надати до канцелярії суду у разі добровільної сплати штрафу.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно до ч.2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Тобто, після закінчення строку для добровільної сплати штрафу, суд, яким винесено постанову, звертає до виконання постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу шляхом надсилання її для примусового виконання органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна. Виконавець в свою чергу, уповноважений приступити до примусового стягнення подвійного розміру накладеного штрафу.

Порядок примусового виконання судового рішення передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. За заявою стягувача виконавець може відстрочити або розстрочити виконання рішення (крім судового рішення), за наявності обставин, передбачених частиною першою цієї статті, про що виносить відповідну постанову. За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення. Законом можуть встановлюватися особливості щодо надання відстрочки або розстрочки виконання рішення.

За таких обставин, суд зазначає, що відстрочення або розстрочення штрафу можливе лише на стадії виконання судового рішення за наявністю відкритого виконавчого провадження.

На теперішній час заявницею не надано підтвердження того, що розпочато виконавче провадження.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що неповнолітній ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності, зокрема, за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким видом транспортного засобу, а також за керування незареєстрованим транспортним засобом - мопедом без шолому, що свідчить про наявну фінансову можливість сім`ї ОСОБА_1 забезпечити виконання судового рішення (постанови).

Суд також зазначає, що батьки неповнолітнього ОСОБА_1 несуть відповідальність за його дії та вчинки, а тому повинні були передбачити виникнення можливих наслідків за порушення законодавства, а саме за керування сином транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування таким видом транспортного засобу, а також за керування незареєстрованим транспортним засобом - мопедом без шолому.

Суд звертає увагу на те, що штраф як вид адміністративного стягнення, полягає в грошовому стягненні й накладається судом у випадках і розмірі, встановлених законом, з урахуванням законодавчо визначених розмірів.

По своїй суті штраф є заходом примусу, який застосовується від імені держави за постановою суду до особи, визнаної винною у вчиненні адміністративного правопорушення і полягає в передбаченому законом стягненні грошових коштів, цей вид стягнення спричиняє істотні матеріальні наслідки для винної особи.

Відтак, призначене стягнення у виді штрафу спрямоване саме на створення істотних матеріальних наслідків для винної особи або відповідно до ч.2 ст. 307 КУпАП її батьків або ж осіб, які їх замінюють, однак за змістом клопотання вбачається, що законний представник мати неповнолітньої особи, яка притягнута до адміністративної особи, бажає їх уникнути шляхом сплати штрафу у вигідний для неї спосіб, що зводить нанівець саму суть такого стягнення.

Особа, яка допускає вчинення певних правопорушень, одночасно свідомо допускає настання для себе негативних наслідків, передбачених законом у вигляді відповідальності визначеного виду і розміру. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вчинив декілька суттєвих адміністративних правопорушень, справи про які розглянуті судом одночасно. На нього накладено адміністративне стягнення в порядку ст. 36 КУпАП, що і так суттєво полегшило його становище, адже стягнення накладено одне за всі правопорушення, а не за кожне окремо, що суттєво зменшило матеріальне навантаження на ОСОБА_1 та його сім`ю.

За таких обставин задоволення клопотання про розстрочення виконання постанови в частині сплати штрафу суперечить приписам ст. 23 КУпАП щодо мети, з якою застосовується адміністративне стягнення, зокрема, виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 33-35, 301, 304 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання законного представника неповнолітнього ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , про розстрочення виконання постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.05.2024 року у справі № 484/2083/24, провадження № 3/484/1129/24 відмовити повністю.

Постанову може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

СУДДЯ: