ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/739/24
Номер провадження 3/292/553/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2024 року с-ще Пулини

Суддя Червоноармійського районного суду Житомирської області Гуц О.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділення поліції №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючої по

АДРЕСА_1 , громадянки України, із вищою освітою,

розлученої, не військовозобов"язаної, пільг та інвалідності не має

-за ч.1 ст.130 КУпАП, -

У С Т А Н О В И В :

15 травня 2024 року о 19 год. 43 хв., по вул.Шевченка в смт Пулини Житомирського району, водій ОСОБА_1 керувала т/з ЗАЗ VIDA, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп"яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп"яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовилася, чим порушила п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судові засідання: 19.06.2024, 08.07.2024 та 03.09.2024 ОСОБА_1 не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час, дати і місце розгляду справи. Від захисника ОСОБА_1 -адвоката Мухи М.С. надійшло письмове клопотання, у якому зазначається, що ОСОБА_1 заперечує свою винуватість у інкримінованому їй адмінправопорушенні, а зібрані у даній адміністравній справі матеріали не можуть бути належними та допустими доказами, оскільки протокол про адмінправопорушення складено з порушенням чинного законодавствата обставини викладені у ньому повністю не узгоджуються із відеозаписом реєстратора службового автомобіля поліції, а також при складанні даних матеріалів було допущено порушенняп.3, п.4, п.5 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме- перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський не проінформував ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу DRAGER, що підтверджується відеозаписом та перед пропозицією пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння- поліцейський не повідомив водія про виявлені ознаки алкогольного сп`яніння і не назвав їх. З відеозапису не вбачається ознак алкогольного спяніння ОСОБА_1 .. Таким чином, поліцейський не висловив вимогу ОСОБА_1 , яка ґрунтується на встановлених Інструкцією підставах вважати, що особа перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а тому були відсутні підстави у порядку ст.266 КУпАП пропонувати проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння особі на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі. Таким чином працівниками поліції порушено ст.266 КУпАП та Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час висловлювання вимоги ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. До того ж працівниками поліції направлення не виписувалось і не було ОСОБА_1 вручено, що підтверджується відеозаписом. Згідно матеріалів справи невідомо коли виготовлено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції невідомо, оскільки у направлення не вказано дату. 15.05.2024 року такий документ не складався та не оголошувався, тобто процедура направлення водія на огляд взагалі не розпочинається, а тому підстави для притягнення водія до відповідальності за ст.130 КУпАП, відсутні. В той же час, матеріали справи взагалі не містять будь - яких доказів про те, що ОСОБА_1 була зупинена правомірно, що є порушенням ст.35 Закону України "Про Національну поліцію".

До того ж відеозапис, який долучений до протоколу, слід визнати недопустимим доказом винуватості ОСОБА_1 , тому що всупереч вимогам закону в ньому не вказано про те, що здійснюється відеофіксація подій.

При ознайомленні із відеозаписом встановлено, що поліцейський не повідомляв ОСОБА_1 про здійснення відеозапису подій.

Також у протоколі не вказано ні назву, ні модель, ні серійний номер пристрою, який застосовувався для відео зйомки, не зазначено номер та серію диску.

Окрім того відповідні відеофайли не було підписано ЕЦП, тому відео надані до суду поліцейськими як докази порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху (ПДР), є неналежними, оскільки такі докази мають бути засвідчено електронним цифровим підписом (ЕЦП) особи, яка здійснювала запис (фото), чи особи, яка робила їх копію.

Отже при складанні протоколу про адміністративне правопорушення істотно порушено права та законні інтереси ОСОБА_1 .

З огляду на допущені працівниками поліції порушення протокол та надані докази не можуть бути визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.130 КУпАП. Зважаючи на вище наведене захисник просив закрити провадження у даній справі, на підставі ст. 247 КУпАП -за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вказане клопотання захисник просив розглянути у його відсутності та у відсутності ОСОБА_1 ..

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Враховуючи вищевикладене, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника.

Дослідивши клопотання сторони захисту, матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення накладається на особу у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями частини першої статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніннязнайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Із матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 повністю та об`єктивно стверджується дослідженими судом належними, достовірними та достатніми доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 269716 від 15.05.2024, розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, актом огляду на стан алкогольного сп"яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2156962 від 15.05.2024, свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/5624 від 01.11.2024, довідкою інспектора САП Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, про те, що ОСОБА_1 , згідно бази ІПНП отримувала посвідчення водія, а також відеозаписом на компакт-диску.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом. Ставити їх під сумнів, жодних підстав у суду немає.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , від підписання відмовилася.

Підстав вважати, що цей протокол складено з порушенням ст. 256 КУпАП не здобуто.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Отже підстави для закриття провадження у справі, відсутні, оскільки у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, повністю узгоджуться між собою, та які підтверджують вчинення правопорушником адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а тому у задоволенні клопотання адвоката про закриття провадження у справі слід відмовити.

Обставин, що пом"якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Враховуючи наведене ОСОБА_1 слід визнати винною у порушенні п. 2.5 ПДРУкраїни та відповідно у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ввавжаю, що на неї слід накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією частини першої статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, суд стягує з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності судовий збір.

Керуючись ст.ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання захисника Мухи М.С. - відмовити.

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави (отримувач коштів: ГУК у Житомирській області/21081300, код отримувача - 37976485, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), розрахунок отримувача: UА0006001, найменування коду класифікації доходів бюджету: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Рахунок отримувача: UА0026001. Код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в сумі 605 (шістсот п"ять) грн. 60 (шістдесят) коп.

Роз`яснити особі до якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Червоноармійський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О. В. Гуц