ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/333/24 Справа № 932/8795/23 Суддя у 1-й інстанції - Марущак С. Л. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану на постанову Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 06 листопада 2023, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, мешкає: АДРЕСА_1 ,, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

Постановою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 06 листопада 2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначено стягнення у вигляді штрафу розміром шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, із позбавленням права керування транспортним засобом на строк 01 рік, також визначено зобов`язання сплати ним судового збору у розмірі 536 грн. 80 коп.

Відповідно до змісту постанови 16 вересня 2023 року, приблизно о 03 годині 06 хвилин, ОСОБА_1 , в районі будинку 40 на ж/м Тополя-2 в м.Дніпро керував автомобілем «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із проханням про скасування постанови Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 06 листопада 2023 року та закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 06 листопада 2023 року. Обґрунтовуючи подане клопотання ОСОБА_1 зазначає, що оскаржуване судове рішення він отримав 29 листопада 2023 року, скориставшись послугами захисника, при цьому участі під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції він участі не приймав у зв`язку із відсутністю будь-яких викликів в судові засідання та взагалі неповідомленням про розгляд справи судом. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи, де відсутні докази його виклику до суду.

Апелянт вказує, що діями Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська, при винесенні оскаржуваної постанови, він фактично був позбавлений доступу до правосуддя, був позбавлений можливості захищати власні інтереси.

Вказує, що з моменту отримання інформації про винесення щодо нього постанови у справі про адміністративне правопорушення, він, діючи під представництвом захисника намагався оскаржити постанову суду першої інстанції, однак до теперішнього часу, всупереч фактичним обставинам справи не отримав можливості доступу до апеляційного розгляду справи.

Обґрунтовуючи доводи поданої апеляційної скарги апелянт вказує на те, що, всупереч вимогам ст. 268 КУпАП, судом першої інстанції розгляд справи про адміністративне правопорушення було проведено без участі ОСОБА_1 , та взагалі останнього не було повідомлено про день та час розгляду справи. Більше того, протокол про адміністративне правопорушення, складений у відношенні ОСОБА_1 також без присутності останнього. Викладена в протоколі про адміністративне правопорушення інформація не відповідає дійсності та матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів викладених обставин правопорушення.

Апелянт доводить до відома суду, що він є постійним мешканцем смт. Магдалинівка Новомосковського району Дніпропетровської області та 16 вересня 2023 року перебував у гостях в квартирі свого товариша ОСОБА_2 , до якого приїхав з ночівлею. Він приїхав в гості до свого товариша на автомобілі «SKODA SUPERB» р/н НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить його батькові ОСОБА_3 та автомобіль поставив поблизу будинку на вільному місці для паркування. Близько «02» год. «30» хв. - «03» год. «00» хв. він, перебуваючи в гостях у квартирі свого товариша ОСОБА_4 почув на подвір`ї багатоквартирного будинку сильний галас великої кількості людей та через вікно вони з товаришем побачили, що до будинку приїхав службовий автомобіль патрульної поліції. Фактично працівниками поліції проводилася перевірка та документування дій сторонніх осіб, які в нічний час порушували спокій в дворі будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . Так як на вулиці, незважаючи на нічний час, було досить голосно та була велика кількість людей, апелянт та його товариш вийшли з квартири на подвір`я, щоб переконатися у тому, що сторонні особи, які вчиняли сварки, не пошкодили автомобіль «SKODA SUPERB», на якому ОСОБА_1 прибув в місто Дніпро. Саме в момент, коли останні перевіряли стан припаркованого автомобіля «SKODA SUPERB», цілісність речей у ньому, до ОСОБА_1 підійшов працівник поліції, який поставив запитання про причини нашого перебування на вулиці в період комендантської години. ОСОБА_1 не заперечував факт вживання ним алкогольних напоїв та погодився на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння.

Однак, ОСОБА_1 , зазначає, що він не керував транспортним засобом в момент проведення огляду на стан сп`яніння, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які письмові покази, які б вказували на підтвердження факту керування ним автомобілем.

Звертає увагу той факт, що до матеріалів справи залучено рукописний рапорт командира взводу 1 роти 1 батальйону 2 управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Івана Кравцова (прізвище нерозбірливо), однак його зміст не містить жодної інформації про факт вчинення правопорушення саме ОСОБА_1 та/або за участі автомобіля «SKODA SUPERB».

Вказаний рапорт працівника поліції описує факт зупинки автомобіля «BMW» номерний знак НОМЕР_3 під керування ОСОБА_5 , у якого були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Тобто даний письмовий доказ, який свідчить про факт зупинки транспортного засобу, жодним чином не стосується ОСОБА_1 та його необхідність залучення до матеріалів справи являється незрозумілою.

Апелянт вказує, що відеозапис, залучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення має досить низьку якість та відтворена (непошкоджена) частина відеозапису не містить відомостей про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «SKODA SUPERB» чи відомостей про факт його зупинки працівниками поліції під час керування автомобілем.

ОСОБА_1 також звертає увагу, що роздруковані квитанції алкотестера мають вкрай низку якість, що обмежують можливість повноцінно встановити викладену на них інформацію. Однак незважаючи на низьку якість роздрукованих квитанцій результату медичного огляду вбачається, що при його проведенні було використано газоаналізатор Drager Alkotest 6820, однак згідно із відомостями, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 323118 від 16.09.23 року вбачається, що в тексті протоколу, при відображенні суті правопорушення працівником поліції йдеться про те, що огляд був проведений за допомогою газоаналізатора «Alkotest Drager № 0559». Додатково до матеріалів справи про адміністративне правопорушення залучено Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а/с 5), згідно якого також зазначено про використання технічного приладу «Драгер № 0551». Тобто, вбачаються відверті розбіжності між інформацією, яка викладена в протоколі про адміністративне правопорушення, в акті огляду на стан сп`яніння та роздрукованими відомостями результатів застосування газоаналізатору.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату та час судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомили, але їх неявка, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду

Перевіривши витребувані із Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, дослідивши додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за такими підставами.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено (ст. 294 КУпАП).

Право апеляційного оскарження можливе абсолютно по кожному адміністративному правопорушенню (ст.ст. 130, 124, 172-11, 184 КУпАП та інші правопорушення).

Розглядаючи клопотання про поновлення апелянту строків апеляційного оскарження зазначеної судової постанови, апеляційний суд вважає доводи ОСОБА_1 слушними, оскільки апелянтом пропущено строк апеляційного оскарження з підстав, які не залежали від нього. Так, матеріалами справи встановлено, що судом першої інстанції не були виконані вимоги КУпАП по належному повідомленню особи про дату, час та місце розгляду справи. Крім того, копію оскаржуваного рішення судом не було направлено за місцем проживання ОСОБА_1 та останнього не було повідомлено про результати розгляду справи.

З огляду на те, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а копія постанови, відповідно до матеріалів справи, ним отримана не була, в даному випадку наявні підстави для поновлення строків апеляційного оскарження постанови як пропущені із поважних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено п.2.9а Правил дорожнього руху.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд не в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно не дослідив матеріали справи та необґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення ААБ №323118; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно якого проведений огляд ОСОБА_1 та у останнього виявлено запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода; результат тесту «Драгер», згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння 1,36 ppm; відеозапис, що міститься на диску та знаходиться в матеріалах.

Дослідивши надані суду апеляційної інстанції матеріали адміністративної справи вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, був проведений з порушенням вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять відомостей, які підтвердили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, останній не погодився із результатом огляду на місці зупинки транспортного засобу, а поліцейським не було запропоновано водію проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я та не надано водію направлення для проходження відповідного огляд.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Законодавцем чітко прописаний порядок такого огляду, який проводиться тільки при наявності відповідних підстав вважати, що особа перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Підозрювана особа спочатку обов`язково повинна пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, у присутності двох свідків і тільки після цього, якщо особа не заперечує факту виявленого сп`яніння, то поліцейський складає відповідний протокол, але якщо особа відмовляється від огляду з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, або після цього огляду заперечує його результати, то тільки тоді, подальший огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Викладене свідчить про те, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів тільки за наявності ознак алкогольного чи іншого сп`яніння, які перераховані у п. 3 Розділу 1 Інструкції, шляхом інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, у присутності двох свідків, після чого поліцейським складається акт огляду у двох примірниках, один з яких вручається водію, а вже потім складається протокол про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Однак, відповідно до долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського, встановлено відсутність факту керування транспортним засобом, факт зупинки поліцейськими автомобіля, що рухається та перебування ОСОБА_1 за кермом заведеного автомобіля або інші відомості, що підтверджували б керування ним будь-якими транспортними засобами.

Як вбачається з наявних матеріалів, доказів фату керування ОСОБА_1 автомобілем матеріали справи не містять. Рапорт співробітника поліції, який представляє сторону обвинувачення містить відомості, що стосуються іншого водія, іншого транспортного засобу та містить відомості про іншу подію адміністративного правопорушення.

Будь-які інші докази на підтвердження даної обставини, такі, як показання свідків, або письмові докази в матеріалах справи відсутні.

Також, за положеннями ч. 1 ст. 266 КУпАП на поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України покладено обов`язок по відстороненню від керування транспортним засобом осіб, які ними керують і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість руху.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які докази виконання вимог коментованої норми закону при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, у порушення статті 266 КУпАП та п. 8 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, при направленні ОСОБА_1 на огляд на стан сп`яніння працівниками поліції не було зафіксовано факту повідомлення ОСОБА_1 про видачу письмового направлення, та не повідомлено про заклад охорони здоров`я у якому повинно було бути проведено медичний огляд.

У матеріалах справи відсутнє підтвердження направлення водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або незгода з його результатами є обов`язковими.

Відсутність фіксування здійснення направлення свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, що свідчить про відсутність у діях водія складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції відповідно до ст. 294 КУпАП має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом допустимими та достовірними доказами.

За таких обставин постанову Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 06 листопада 2023 слід скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

У зв`язку із встановленням вищезазначених обставин та прийняттям вказаного рішення суд апеляційної інстанції не вважає за доцільне вдаватися до детального обговорення решти апеляційних доводів.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 06 листопада 2023, як пропущеного із поважних підстав.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 06 листопада 2023 щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду: О.В. Рябчун