Справа № 524/583/24
Провадження 3/524/623/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2024 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Малтиз А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Батальйону патрульної поліції в м. Кременчуці Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого ПАТ « Укртатнафта», зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та проживаючого: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 15.12.2023 року приблизно о 08 годині 55 хвилин за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме ображав її, чим міг завдати розлади здоров`я психологічного характеру, вчинивши правопорушення передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що він є власником частини за адресою АДРЕСА_2 . 15.12.2023 року приблизно о 08 годині 55 хвилин він прийшов до своєї квартири , при цьому не ображав ОСОБА_2 та не погрожував їй фізичною розправою. З метою завадити йому користуватися власною квартирою , його колишня дружина ОСОБА_2 викликала поліцію та повідомила неправдиві відомості щодо вчинення ним домашнього насильства .

Вислухавши пояснення особи , що притягається до адміністративної відповідальності , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Диспозиція ст. 173-2 ч.1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, працівниками поліції направлено такі докази, які досліджені під час розгляду справи: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД 3707064 (а.с. 1), протокол прийняття заяви про вчинення кримінального або адміністративного правопорушення та іншу подію від 15.12.2023 року, письмові пояснення ОСОБА_2 від 15.12.2023 року, письмові пояснення ОСОБА_1 від 13.01.2024 року.

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, зважаючи на таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Однією з гарантій та засадою кримінального провадження є безпосередність дослідження показань судом (ст.ст.7, 23 КПК України).

З огляду на викладене суд бере до уваги пояснення надані ОСОБА_1 , які жодним з долучених доказів не спростовані .

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у справі відсутні достатні, належні та допустимі докази на підтвердження того , що ОСОБА_1 ображав ОСОБА_2 чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а тому вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.173-2 ч.1, 247 п.1, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, адвокатом, потерпілим, його представником в апеляційний суд Полтавської області, через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Автозаводського районного

суду м. Кременчука Андрій МАЛТИЗ