ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 681/89/24

Провадження № 33/4820/341/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Болотін С.М., при секретарі Савчук Н.С., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Полонського районного суду Хмельницької області від 09 квітня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Полонського районного суду Хмельницької області від 09 квітня 2024 року

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючої,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на неї стягнення у виді штрафу, в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 гривень 60 копійок.

За постановою судді, 17 січня 2024 року о 12 год. 30 хв. ОСОБА_1 , на 72 км автодороги Т-06-12, керуючи автомобілем, марки «Toyota Land Cruiser Prado 150», н.з. НОМЕР_1 , під час зустрічного роз`їзду, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з автомобілем, марки «Mercedes-Benz», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

В поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить постанову судді про притягнення її до адміністративної відповідальності скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вважає її незаконною, необґрунтованою та невмотивованою. Акцентує увагу, що висновки судді, викладенні у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення. Вказує, що причиною зіткнення автомобілів було порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_3 , оскільки саме він, безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, виїхав на зустрічну смугу руху.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги з посиланням на зазначені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Як убачається з матеріалів справи, з`ясування обставин у справі проведено з дотриманням вимог закону, таких порушень цього закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди відповідає матеріалам справи та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Зокрема, в процесі апеляційного розгляду ОСОБА_1 не забезпечувала обставин транспортним засобом 17 січня 2024 року, наявність дорожньо-транспортної пригоди за її участі, однак викладала свою версію подій.

Даними схеми місця ДТП від 17 січня 2024 року, до якої ОСОБА_1 не висувала жодних скарг і зауважень, стверджується місце дорожньо-транспортної пригоди середина дроги, яка розділяє напрямки руху, розташування автомобілів «Toyota Land Cruiser Prado 150» та «Mercedes-Benz», механічні пошкодження транспортних засобів, зокрема: пошкодження лівого дзеркала заднього виду, лакофарбованого покриття лівої передньої та задньої дверки автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado 150»; пошкодження лівого дзеркала заднього виду автомобіля «Mercedes-Benz» (а.с.2).

При цьому, ні ОСОБА_1 , ні її захисник жодних даних, які б викликали сумніви у належності схеми ДТП і об`єктивності органів поліції при її складанні навести не змогли.

Таким чином, підстав вважати, що в процесі встановлення обставин ДТП, зі сторони органів поліції, на учасників дорожньо-транспортної пригоди чи інших осіб чинився тиск, проводилася фальсифікація матеріалів справи, в суду немає.

Даними схеми ДТП стверджується, що дорожньо-транспортна пригода знаходиться в причинному зв`язку з порушенням ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України.

Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги про недоведеність вини ОСОБА_1 та щодо відсутності доказів причетності її до вчиненого правопорушення.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації особою притягнутою до адміністративної відповідальності та її захисником не надано.

Більше того, такі твердження захисника були предметом дослідження судді місцевого суду та ним детально проаналізовані.

Доводи апеляційної скарги про незалучення двох свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, суддя до уваги не приймає.

Так, відповідно до ч. 1 розділу ІХ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року у разі порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються, зокрема і пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності).

Тобто, в даному випадку, залучення свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП не було обов`язковою вимогою.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що очевидці події, які були пасажирами автомобілів, не допитувались, апеляційним судом до уваги не беруться, оскільки суддя першої інстанції прийшла до висновку, що докази, які наявні у матеріалах провадження, є достатніми та необхідними для встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з чим погоджується апеляційний суд.

Твердження щодо безпідставного не призначення суддею першої інстанції судової автотехнічної експертизи, є необґрунтованими.

Так, як вбачається із матеріалів провадження, обставини дорожньо-транспортної пригоди зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, матеріали справи містять схему ДТП, а учасниками ДТП надані письмові пояснення. Апеляційний суд вважає, що дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування не має, оскільки обставини ДТП можуть бути встановлені на підставі дослідження сукупності інших доказів, що містяться в матеріалах справи.

Враховуючи вищенаведене та дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя першої інстанції не вбачала підстав для призначення автотехнічної експертизи, оскільки, виходячи зі схеми ДТП, характеру ушкоджень автомобілів, потреби у спеціальних знаннях не вбачається.

Більше того, суду надано право відхиляти клопотання учасників про призначення і проведення експертизи, а тому прийняття такого рішення суддею місцевого суду не виходить за межі наданих повноважень.

Правових підстав, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови і закриття провадження у справі за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, апелянтом не наведені та апеляційним судом не встановлені.

Більше того, матеріали справи не містять клопотань сторони захисту про призначення автотехнічної експертизи.

Доводи апелянта щодо порушення Правил дорожнього руху іншим водієм ОСОБА_3 суддя апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки це не спростовує обставин порушення ПДР України самою ОСОБА_1 впроцесі керування транспортним засобом.

За таких обставин, приходжу до переконання, що докази обставин дорожньо-транспортної пригоди, які покладені суддею в основу постанови, були отриманні з дотриманням вимог законодавства.

Встановлені фактичні обставини справи, кваліфікація дій ОСОБА_1 , з якою погодився суддя, містить виклад фактичних обставин, в тому числі часу, місця, способу та інших обставин вчинення дорожньо-транспортної пригоди, наскільки вони відомі органам поліції. Знайшли вони своє відображення і у постанові, тобто при її ухваленні суддя повністю вирішив питання, зазначені в ст. 283 КУпАП.

Тому твердження ОСОБА_1 , що органами поліції та суддею не виконані вимоги ст. 256 КУпАП не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

Ретельно проаналізувавши докази в їх сукупності, суддя дав їм належну оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в порушенні вимог ПДР України та вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Призначене ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідає вимогам закону, за своїм видом та розміром, визначене в мінімальному розмірі та є достатнім для попередження вчинення новим проступків.

Підстав для скасування постанови не вбачається.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Полонського районного суду Хмельницької області від 09 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишити без змін, а її апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного сулу Сергій БОЛОТІН