Єдиний унікальний номер 142/601/23
Номер провадження № 3/142/12/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 червня 2024 року смт. Піщанка

Суддя Піщанського районного суду Вінницької області Гринишина А.А., розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , пенсіонера,

за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2023 року на адресу Піщанського районного суду Вінницької області від сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 324553 від 07 листопада 2023 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, з додатками.

Відповідно до вказаного протоколу, 07 листопада 2023 року, о 11 годині 15 хвилин в с. Болган, по вул. Жовтнева, водій ОСОБА_1 керував мін-трактором Форте, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та медичному закладі відмовився у встановленому законному порядку, повторно протягом року, вказаними діями водій порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.2 ст. 130 КУпАП.

В судове засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи повідомлений про час та місце розгляду справи не з`явився. За вказаних обставин, враховуючи положення ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Приймаючи рішення по даній справі, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Суд, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, приходить до висновку, про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП з огляду на наступне.

Згідно п.п. "а" п.2.9 ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП також підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.

Зокрема, протоколом про адміністративне ААБ № 324553 від 07 листопада 2023 року, зафіксовано, що 07 листопада 2023 року, о 11 годині 15 хвилин в с. Болган, по вул. Жовтнева, водій ОСОБА_1 керував мін-трактором Форте, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та медичному закладі відмовився у встановленому законному порядку, повторно протягом року.

Долучений до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, вказує на наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння на момент зупинки, а викладені в ньому відомості свідчать про відмову останнього від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810».

В протоколі про адміністративне правопорушення зафіксовано наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, та долучено відеозапис, на якому зафіксовано обставини події та який був переглянутий в судовому засіданні, на якому чітко можна встановити особу ОСОБА_1 та те, що останній відмовився пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6810».

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07 листопада 2023 року складеного о 11 год. 20 хв. слідує, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння у «Піщанська ЦРЛ».

А тому, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду обставини, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в ньому чітко викладено суть правопорушення, та до нього долучені всі відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи, а тому вважає, що він може бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП, повністю підтверджена під час судового розгляду наявними в справі та дослідженим судом доказами.

Обставин, що пом`якшує та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи все вищезазначене, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.5 ПДР України, і наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, його дії необхідно кваліфікувати як повторне протягом року вчинення відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Санкція ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, яка полягає в накладенні штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого, тобто, санкція ч. 2 ст.130 КУпАП є безальтернативною.

Разом з тим, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 324553 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП вбачається, що транспортний засіб марки Форте не належить ОСОБА_1 , та не матеріалів справи не додано довідки про належність ОСОБА_1 вказаного транспортного засобу, а отже - додаткове стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу до ОСОБА_1 застосовано не може бути, оскільки транспортний засіб не є приватною власністю порушника.

У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до довідки, виданої начальником СПД №1 ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області в ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , виявлено повторність та постановою Піщанського районного суду від 31 липня 2023 року накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 гривень.

Відповідно довідки СПД №1 ВП №1 Тльчинського РВП ГУНП у Вінницькій області громадину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , посвідчення тракториста не видавалось.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення відповідно до вимог санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_1 не вважається водієм в розумінні ПДР (водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії), та відповідно до положень абз. 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

У справі «Ізмайлов проти росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 30, 33 - 35, 130, 221, 252, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284, 285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисяч) гривень.

Роз`яснити правопорушнику, що, у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП п`ятнадцятиденний строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: