Справа № 308/1309/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 та ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 20.12.2023 року о 17.50 год. за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_2 , в ході якої ображав її нецензурною лайкою та вдарив долонею по обличчю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 20.12.2023 року о 22.30 год. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_2 , в ході якої ображав її, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру та порушив вимоги тимчасового заборонного припису серії АА 115010 від 20.12.2023, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.01.2024 року справи про адміністративні правопорушення №308/1309/24 та №308/1311/24 відносно ОСОБА_1 ч.1 ст. 173-2 та ч.1 ст. 173-2 КУпАП об`єднано і присвоєно спільній справі №308/1/23309/24.

У судове засідання 31.01.2024 ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки та SMS-повідомлення на номер телефону вказаний у протоколі, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення не подавав. Враховуючи наведене та вимоги ст. 268 КУпАП вважаю за можливе розгляд справи проводити без його участі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для її правильного вирішення.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 та ч.1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 941826 від 20.12.2023, серія ВАВ №941827 від 20.12.2023, рапортом про те, що 20.12.2023 17.59 та 22.30 надійшло повідомлення зі служби 102, заявник ОСОБА_2 , поясненнями ОСОБА_2 від 20.12.2023, копією термінового заборонного припису стосовно кривдника серія АА №115010 від 20.12.2023 ОСОБА_1 , рапортами інспекторів поліції від 20.12.2023.

Досліджені докази, в своїй сукупності підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 та ч.1 ст.173-2 КУпАП, тому вважаю, що в його діях наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 та ч.1 ст.173-2КУпАП.

Відповідно до вимог статті 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З врахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.36 КУпАП, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення згідно санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП, у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 173-2, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 та ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на підставі ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.Б. Шумило