Номер провадження: 33/813/995/24
Номер справи місцевого суду: 496/389/24
Головуючий у першій інстанції Пасечник М. Л. Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., секретаря судового засідання Стоянової Л.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Біляївського райсуду Одеської обл. від 20.02.2024 стосовно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. Стягнуто судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до вказаної постанови, 16.12.2023 о 20 год. 10 хв. в с. В. Дальник, Одеського р-н., Одеської обл. по вул. Кірова, 2, водій ОСОБА_1 керував т/з OPELVEKTRA д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись із постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказєу на те, що оскаржувана постанова є необґрунтованою з огляду на такі обставини:

- суд 1-ої інстанції під час розгляду справи не врахував, що в матеріалах справи не містяться відомості, які б підтверджували здійснення ним керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки він взагалі не вживає спиртні напої, так як має хронічні захворювання;

- зі змісту відеозапису вбачаються чіткі відповіді ОСОБА_1 на запитання, поставлені співробітниками патрульної служби, що підтверджує відсутність нечіткої мови. Працівниками патрульної поліції також не виявлені будь-які інші ознаки алкогольного сп`яніння, або перебування ОСОБА_1 під впливом лікарських препаратів.

Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений про його дату та час належним чином, шляхом направлення судового повідомлення на телефонний номер, вказаний в апеляційній скарзі. Окрім того, інформація про дату та час судового засідання розміщена у вільному доступі на сайті «Судова влада».

Перевіривши матеріали справи, повторно дослідивши докази апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді зазначеної справи у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, ЄСПЛ у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за кваліфікуючими ознаками відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується дослідженими судом апеляційної інстанції наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №164220 від 16.12.2023 у якому також містяться пояснення ОСОБА_1 ( а.с. 1),;

- відеофіксацією адміністративного правопорушення.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015.

Відповідно до вимог п. 2.5 «Правил дорожнього руху» водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів відеофіксації адміністративного правопорушення ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння як за допомогою приладу «Драгер» так і у медичному закладі.

Надаючи оцінку доводам ОСОБА_1 відносно того, що працівниками патрульної поліції також не виявлені будь-які інші ознаки алкогольного сп`яніння, окрім нестійкої ходи, апеляційний суд зауважує, що відповідно до матеріалів справи працівники патрульної поліції виявили у ОСОБА_1 різкий запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови.

Додатково апеляційний суд зауважує, що відповідно до відеофіксації правопорушення ОСОБА_1 повідомив, що керував т/з OPELVEKTRA, а у протоколі у графі пояснення зазначив, що випив пиво, керував автомобілем та від проходження огляду відмовляється.

Матеріали справи не містять будь яких доказів того, що апелянт має хронічні захворювання, водночас він не скористався можливістю підтвердити, що не перебував у стані сп`яніння шляхом проходження відповідного огляду, який був запропонований працівниками патрульної поліції.

Таким чином, доводи, які викладені в апеляційній скарзі апеляційний суд розцінює як спосіб уникнення відповідальності, зокрема з тих підстав, що вони повністю спростовуються наявними матеріалами.

В той же час, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Приписами ст. 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Притягнення особи до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП можливе у разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В матеріалах справи міститься довідка від 16.12.2023 відповідно до якої постановою Малиновського райсуду м. Одеси ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 18.02.2023 (а.с. 4).

Разом з тим, відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Приписами ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати серед іншого з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №164220 від 16.12.2023 в частині фактичних обставин справи не зазначено про те, що ОСОБА_1 протягом року притягувався до відповідальності протягом року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто вчинив адміністративне правопорушення повторно, більш того у протоколі вбачаються виправлення з ч. 1 на ч. 2 ст. 130 КУпАП, що залишилося поза увагою суду 1-ої інстанції.

Таким чином, апеляційний суд не може визнати притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП законним, у зв`язку з чим з огляду на те, що факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння доведений поза розумними сумнівом вважає за необхідне перекваліфікувати його дії на ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити стягнення в межах вказаної норми закону.

Відповідно до п. 4 ч. 7 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

За наведених вище обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова зміні.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Біляївського районного суду Одеської обл. від 20.02.2024 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_1 із ч. 2 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В іншій частині постанову суду 1-ої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца