ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2024 Справа №607/14966/24 Провадження №3/607/6519/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., розглянувши матеріали, що надійшли з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , начальника служби радіаційного. хімічного, біологічного захисту,

за ознаками правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-17, ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу №61 / А 4912про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-17 КУпАП від 02 липня 2024 року, у відповідності до ст. ст. 9, 11, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі-Статуту), майор ОСОБА_1 зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки. Проте, всупереч наведеним вимогам Статуту, діючи умисно, всупереч інтересам служби, майор ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, вчинене в умовах особливого періоду, а саме, 01 липня 2024 року о 15 год .15 хв., виконуючи обов`язки чергового військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) заступником командира військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_2 було виявлено майора ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з ротової порожнини, почервоніння шкіри, нечітка мова, порушення рухів), чим порушив правила несення служби в добовому наряді, виконуючи обов`язки чергового військової частини НОМЕР_1 . У цей же день, майора ОСОБА_1 було доставлено на медичне освідчення до КНП «ТОМЦСНЗ`ТОР, для підтвердження стану сп`яніння. Випискою №99 від 01 липня 2024 року із медичної карти амбулаторного хворого підтверджено факт сп`яніння майора ОСОБА_1 . Таким чином, майор ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем за мобілізацією, перебуваючи на посаді начальника служби радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, в умовах воєнного стану скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-17 КУпАП.

Також із протоколу №60/ А 4912 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП від 02 липня 2024 року, у відповідності до ст. ст. 9, 11, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі-Статуту), майор ОСОБА_1 зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки. Проте, всупереч наведеним вимогам Статуту, діючи умисно, всупереч інтересам служби, майор ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, вчинене в умовах особливого періоду, а саме, 01 липня 2024 року о 15 год .15 хв., виконуючи обов`язки чергового військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) заступником командира військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_2 було виявлено майора ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з ротової порожнини, почервоніння шкіри, нечітка мова, порушення рухів), чим порушив правила несення служби в добовому наряді, виконуючи обов`язки чергового військової частини НОМЕР_1 . У цей же день, майора ОСОБА_1 було доставлено на медичне освідчення до КНП «ТОМЦСНЗ`ТОР, для підтвердження стану сп`яніння. Випискою №99 від 01 липня 2024 року із медичної карти амбулаторного хворого підтверджено факт сп`яніння майора ОСОБА_1 . Таким чином, майор ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем за мобілізацією, перебуваючи на посаді начальника служби радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, в умовах воєнного стану вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Приймаючи до уваги факт, що в провадженні судді знаходиться дві справи про вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень, а саме за ч. 2 ст. 172-17 та ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, вважаю що відповідно ст. 36 КУпАП, вони мають бути об`єднані в одне провадження та їм слід присвоїти номер справи 607/14966/24 (провадження 3/607/6519/2024).

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні правопорушень визнав, щиро розкаявся та зазначив, що дійсно вживав алкогольні напої виконуючи службові обов`язки, проте вказане було зумовлене тим, що напередодні загинув його побратим і його психіка не витримала. Крім того, просив розстрочити йому сплату штрафу строком на 6 місяців, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку:

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.4 ст.15 КУпАП за вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Частина 2 ст. 172-17 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил несення бойового чергування (бойової служби), встановлених для своєчасного виявлення і відбиття раптового нападу на Україну або для захисту та безпеки України, вчинене в умовах особливого періоду.

Частиною 3 ст. 172-20 КУпАП передбачено відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.п. 3, 4 ст.1, ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Мобілізація комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного станув Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 171.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, №451/2023 від 26.07.2023, №734/2023 від 06.11.2023, №49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.024 він діє і дотепер. Таким чином, на даний час в Україні діє особливий період.

Окрім власного визнання вини, вина ОСОБА_3 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 с. 172-17, ч. 3 ст.172-20 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: відомостями зазначеними у протоколі №61 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-17 КУпАП від 02 липня 2024 року; відомостями зазначеними у протоколі №60 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП від 02 липня 2024 року; випискою № 99 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «ТОМЦСНЗ» Тернопільської обласної ради від 01 липня 2024 року; військовим квитком серія НОМЕР_2 виданим 20 липня 1999 року; письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 02 липня 2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 02 липня 2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 02 липня 2024 року; рапортом заступника командира батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 від 01 липня 2024 року; витягом з наказу командира військової частин НОМЕР_1 (по стройовій частині) №25 від 02 грудня 2023 року; витягом з наказу командира військової частин НОМЕР_1 (по стройовій частині про склад добового наряду) №179 НР від 29 червня 2024 року.

За вказаних обставин приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 с. 172-17 КУпАП тобто порушення правил несення бойового чергування (бойової служби), встановлених для своєчасного виявлення і відбиття раптового нападу на Україну або для захисту та безпеки України вчинене в умовах особливого періоду та ч. 3 ст.172-20 КУпАП, тобто виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення, у відповідності до ст. 36 КУпАП України, в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд звертає увагу на вимоги ст. ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, те, що він визнав вину, у вчиненому щиро розкаявся, а також відсутність обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що на ОСОБА_3 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в межах санкції ч. 3 ст.172-20 КУпАП, яка є більш серйозним правопорушенням з числа вчинених.

Згідно ст. 401 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у проваджені у справі про адміністративне правопорушення, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

При цьому, суд зазначає, що згідно з п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» військовослужбовці, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків - звільнені від сплати судового збору, а тому при розгляді даної справи, судовий збір з особи, що притягується до адміністративної відповідальності не стягується.

Згідно ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

В судовому засіданні встановлено наявність об`єктивних обставин, що ускладнюють здійснення ОСОБА_3 оплати штрафу в розмірі 17 000 гривень, тому суд приходить до висновку, що клопотання останнього слід задовольнити та розстрочити йому строком на шість місяців виплату суми штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, призначеного даною постановою суду.

Керуючись статтями ст. 36, ч. 2 ст. 172-17, ч. 3 ст. 172-20, ст. ст. 245, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-17 КУпАП - №607/14966/24, (номер провадження 3/607/6519/2024) із адміністративними матеріалами відносно ОСОБА_1 притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП - №607/14973/24, (номер провадження 3/607/6523/2024) та присвоїти об`єднаній справі єдиний номер - №607/14966/24, (номер провадження 3/607/6519/2024).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.172-17, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Розстрочити ОСОБА_8 виплату суми штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, призначеного згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 липня 2024 року у справі №607/14973/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.172-17, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, строком на 6 (шість) місяців із сплатою ОСОБА_1 рівними частинами по 2833 (дві тисячі вісімсот тридцять три) гривні 34 коп. щомісячно до 29 числа кожного місяця, починаючи з серпня 2024 року і до повної сплати присудженої суми штрафу.

Попередити ОСОБА_1 , що у разі несплати чергового платежу, постанова про накладення адміністративного стягнення буде направлена до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна для примусового виконання та стягнення несплаченої суми штрафу в подвійному розмірі.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяН. Р. Кунець