ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
23 січня 2024 рокуСправа №: 695/4580/23
Номер провадження 3/695/135/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2024 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Бойко Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП в матеріалах справи відсутній, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 1 від 21.11.2023, складеного завідувачем сектору у справах дітей ССДСМС Ізгагіною І.С., гр. ОСОБА_1 не виконала рішення органу опіки та піклування від 31.08.2023 № 385, а саме 10.11.2023 в АДРЕСА_1 , за місцем проживання не надала ОСОБА_2 можливості побачення з дитиною ОСОБА_3 . Ті самі дії вчинила 29.09.2023, 06.10.2023, 06.10.2023, 13.10.2023.

Своїми діями гр. ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні 05.12.2023 ОСОБА_1 вину не визнала.

У наступні судові засідання, які відбулися 20.12.2023, 09.01.2024, 23.01.2024, для розгляду справи по суті, ОСОБА_1 не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином шляхом направлення смс-повідомлень на її номер телефону, про що в матеріалах справи наявні довідки про їх доставлення, а також рекомендованими листами з повідомленнями, які повернулися на адресу суду з відміткою про їх вручення.

Згідно зі ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 277 справа про адміністративне правопорушення розглядається в п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, судом вживались всі належні та можливі заходи для повідомлення ОСОБА_1 про місце, дату та час розгляду справи.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» (Заява N 8371/02) від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України" (заява N 50966/99) від 14 жовтня 2003 року наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи, та вжиття всіх заходів щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд справи Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області, не дивлячись на достатність часу для того, щоб з`явитися до суду та дізнатися про рух справи, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП та уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Намагання шляхом зловживання процесуальними правами уникнути відповідальності за правопорушення не сприяє законності і не свідчить про сумлінне виконання ОСОБА_1 своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством, а також суперечить положенням Конституції України про те, що кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при цьому не порушуються права і свободи інших людей, та має обов`язки перед суспільством, в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості (ст. 23); кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч.6 ст. 55); кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей (ч.1 ст. 68).

У зв`язку з викладеним, зважаючи на вимоги ст.268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової участі особи при розгляді справи за ст. 184 КУпАП, а також з урахуванням принципу судочинства, зазначеного в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

У судовому засіданні представник служби у справах дітей виконавчого комітету Золотоніської міської ради Ізгагіна І.С. пояснила, що ОСОБА_2 звернувся до ССД, оскільки ОСОБА_1 перешкоджає йому бачитися з дитиною. 10 червня 2022 року на комісії з питань захисту прав дітей виконавчого комітету Золотоінської міської ради було розглянуто заяву ОСОБА_2 про визначення способу участі у вихованні малолітнього ОСОБА_3 , на якому ОСОБА_4 була присутня, та додала витяг з протоколу № 5 від 10.06.2022 для приєднання до матеріалів справи. Про винесене рішення від 23.06.2022 про визначення ОСОБА_2 способу участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 . ОСОБА_1 була обізнана. 29 серпня 2023 року комісією з питань захисту прав дітей виконавчого комітету Золотоінської міської ради було розглянуто питання про внесення змін до рішення виконавчого комітету Золотоніької міської ради від 23.06.2022 № 214 «Про визначення ОСОБА_2 способу участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 ». На комісію ОСОБА_1 була запрошена офіційно повісткою № 372/-1-11 від 24.08.2023, копія якої приєднана до матеріалів справи, та додатково по телефону, але була відсутня з невідомих причин. Про винесене рішення 31 серпня 2023 року ОСОБА_1 була обізнана, знала, яке питання вирішувалось на комісії. Також зазначила, що службою було перевірено інформацію, надану ОСОБА_1 , що дитина хворіла, у зв`язку з чим вона не давала бачитися йому з батьком, Згідно довідки лікаря ОСОБА_3 при огляді здоровий та з 23.09.2023 по 23.10.2023 може відвідувати дитячий колектив, тобто дитина була здорова. Крім того, ОСОБА_1 продовжує не виконувати рішення органу опіки та на розгляді в ССД знову перебуває заява ОСОБА_2 10.01.2023 року було складено висновок органу опіки та піклування Золотоніської міської ради про визначення способу участі ОСОБА_2 у вихованні малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким визначено ОСОБА_2 спосіб участі у вихованні сина ОСОБА_3 в присутності матері та працівників виконавчого комітету Золотоніської міської ради за місцем проживання дитини в с. Коробівка у робочі дні за попередньою домовленістю з учасниками зустрічей. Також повідомила, що 09 січня 2024 року ОСОБА_2 звернувся повторно до ССД із заявою, що ОСОБА_1 не дала йому побачитися з дитиною 01.12.2023, 13.12.2023, 15.12.2023, 22.12.2023, 09.01.2024, посилаючись на те, що дитина хворіє. Вони зробили запит до лікаря, але відповіді поки що не отримали. Вважає, що є всі законні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 систематично не надає йому можливості зустрітися з дитиною та говорить, що дитина хворіє. Він повторно звернувся до служби у справах дітей з відповідною заявою, копію якої надав суду для приєдання до матерілів справи. Також надав суду копію графіку зустрічей з дитиною в присутності ОСОБА_5 за жовтень та листопад 2023 року, де вказано, що зустріч не відбулася, у зв`язку з хворобою дитини.

Вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

За змістом ст. 141 СК України - мати, батько мають рівні права та обов?язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов?язків щодо дитини.

Згідно зі ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно ст.157 СК питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Диспозицією ч. 5 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за невиконання рішення органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що дії ОСОБА_1 за ознаками ч. 5 ст. 184 КУпАП кваліфіковані вірно, та вина її у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення підтверджується зібраними та дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення № 1 від 21.11.2023, яким встановлено, що ОСОБА_1 не виконала рішення органу опіки та піклування від 31.08.2023 № 385, а саме 10.11.2023 в АДРЕСА_1 , за місцем проживання не надала ОСОБА_2 можливості побачення з дитиною ОСОБА_3 . Ті самі дії вчинила 29.09.2023, 06.10.2023, 06.10.2023, 13.10.2023;

-витягом з протоколу № 23 від 17.11.2023 комісії з питань захисту прав дітей виконавчого комітету Золотоніської міської ради, згідно якого вирішено вважати доцільним притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 5 ст. 184 КУпАП за невиконання рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 31.08.2023 № 385;

-копією рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 23.06.2022 № 214 Про визначення ОСОБА_2 способу участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , згідно якого вирішено визначити ОСОБА_2 спосіб участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким чином: один раз на тиждень в суботу чи неділю з 10.00 до 12.00 години в присутності матері за місцем проживання дитини ( АДРЕСА_1 ) та в місцях відпочинку для дітей до досягнення дитиною трьохрічного віку»;

-копією рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 31.08.2023 № 385 Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 23.06.2022 № 214 «Про визначення ОСОБА_2 способу участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 », згідно якого вирішено замінити у пункті 1 слова з «один раз на тиждень в суботу чи неділю з 10.00 до 12.00 години в присутності матері» на «у п`ятницю з 10.00 до 12.00 години у присутності представника органу та піклування виконавчого комітету Золотоніської міської ради»;

-письмовими поясненнями головного спеціаліста ССД виконкому Золотоніської міської ради ОСОБА_5 від 21.11.2023, згідно яких вона неодноразово приймала участь у побаченні гр. ОСОБА_2 з його малолітнім сином ОСОБА_3 2020 р.н.,в с. Коробівка в дитячому закладі та за місцем проживання в якості представника органу опіки. Дитина була рада зустрічам з батьком, була жвава та весела. 29.09.2023, 06.10.2023, гр. ОСОБА_1 повідомила її, як посадову особу, що дитина ОСОБА_3 хвора, тому зустрічі у визначений час не відбулися. На її вимогу до ОСОБА_1 надати довідку від лікаря про хворобу дитини, мати відмовилася надавати, аргументуючи тим, що у неї немає на це часу. На її усне прохання поліцейський офіцер громади ОСОБА_6 надав їй довідку від лікаря ОСОБА_7 (яка надала йому засобом зв`язку Вайбер), в якій зазначено, що дитина ОСОБА_3 з 23.09.2023 по 23.10.2023 була здорова. Для з`ясування цих обставин ОСОБА_1 була викликана на засідання комісії з питань захисту прав дитини 17.11.2023 (повістка особисто вручена старостою села Коробівка), але на комісію не з`явилася ;

-письмовим поясненнями ОСОБА_2 від 21.11.2023, підтвердженими ним у судовому засіданні, згідно яких від цивільного шлюбу з ОСОБА_1 він має малолітнього сина ОСОБА_8 , 2020 р.н. Мати дитини з квітня 2022 року перешкоджає йому у побаченнях з дитиною, тому він звертався неодноразово із заявами в службу в справах дітей. Рішенням виконкому йому було визначено побачення з дитиною у суботу чи неділю у присутності матері з 10 до 12 години. ОСОБА_1 не виконувала даного рішення. 31.08.2023 року рішенням виконкому йому було визначено години зустрічі з його дитиною з 10 до 12 години у присутності представника органу опіки та піклування, проте це рішення ОСОБА_1 теж не виконує. Так, 29.09.2023, 06.10.2023, 13.10.2023 йому було відмовлено у побаченні з дитиною, оскільки ОСОБА_1 пояснила, що його дитина була хвора. ОСОБА_1 не надала довідку від лікаря, яка б підтвердила факт хвороби дитини ОСОБА_3 10 листопада 2023 року він прибув о 10:00 у с. Коробівка до дитячого закладу, який відвідує його син, для побачення з ним, проте ОСОБА_1 навмисно не привела дитину до садочку. Староста села Коробівка ОСОБА_9 телефонував ОСОБА_1 , але телефон був відключений. Також вихователь дитини ОСОБА_10 повідомила йому, що ОСОБА_1 не повідомила причину відсутності його дитини у садочку у цей день. На телефонні дзвінки до вихователя ОСОБА_11 в його присутності ОСОБА_12 в цей день не відповідала. Вважає це грубим порушенням його прав на виховання та побачення з його сином. ОСОБА_1 навмисно перешкоджає виконанню рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 31.08.2023 № 385 про визначення способу участі у вихованні його сина ОСОБА_3 ;

-письмовими поясненнями ОСОБА_9 від 21.11.2023, згідно яких він 21 листопада 2023 року в АДРЕСА_2 , був присутній під час складання адміністративного протоколу відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за невиконання рішення органу опіки та піклування від 31.08.2023 № 385 та в його присутності гр. ОСОБА_1 надавати письмові пояснення, ставити підпис в протоколі та отримувати копію протоколу відмовилася;

-письмовими поясненнями гр. ОСОБА_13 від 21.11.2023, згідно яких 21 листопада 2023 року в АДРЕСА_2 , вона була присутня під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за невиконання рішення органу опіки та піклування від 31.08.2023 № 385 та в її присутності гр. ОСОБА_1 надавати письмові пояснення, ставити підпис в протоколі та отримувати копію протоколу відмовилася;

-наданою у судовому засіданні копією висновку Органу опіки та піклування Золотоніської міської ради про визначення способу участі ОСОБА_2 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 10.01.2023 № 55, згідно якого на розгляді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області перебуває позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_14 про визначення способу участі батькові у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , 2020 р.н. Відповідно до п. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування надає суду письмовий висновок про способи участі одного з батьків у вихованні дитини. Рішенням виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 23.06.2022 № № 214 «Про визначення ОСОБА_2 способу участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 » було визначено ОСОБА_2 спосіб участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , 2020 р.н. таким чином: один раз на тиждень в суботу чи неділю з 10.00 до 12.00 у присутності матері за місцем проживання дитини ( АДРЕСА_1 ) та у| місцях відпочинку для дітей до досягнення дитиною трьохрічного віку. Проте дане рішення не виконується, оскільки між батьками дитини існують конфліктні відносини, при зустрічах ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_3 позивач із відповідачкою влаштовують сварки, бійки у присутності свого малолітнього сина. Неодноразово під час зустрічей викликалась поліція. На ОСОБА_2 були складені і протоколи про адміністративне правопорушення: 15.07.2022 за ст. 183 КУпАП, - 18.10.2022 за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, 24.10.2022 за ч.2 ст. 173-2 КУпАП. На ОСОБА_15 01.11.2022 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Постановою Золотоніського міськрайонного суду від 05.01.2022 (справа № 695/3416/22) ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу. Із заявником ОСОБА_2 та відповідачкою ОСОБА_15 працівниками служби у справах дітей, сім`ї, молоді та спорту, фахівцями Золотоніського центру надання соціальних послуг були проведені неодноразові бесіди щодо роз`яснення прав та обов`язків обох батьків, консультування для аналізу життєвої ситуації, шляхів уникнення конфлікту. Проте, батьки дитини не дійшли згоди щодо побачення батька з малолітнім сином ОСОБА_3 . Відповідно акту оцінки потреб сім`ї від 23.11.2022, наданим Золотоніським центром надання соціальних послуг, зустрічі ОСОБА_8 з біологічним батьком проходять в атмосфері агресивної поведінки, що негативно впливає на дитину. Питання виконання рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 23.06.2022 № 214 «Про визначення ОСОБА_2 способу участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 » розглядалось на комісії з питань захисту прав дитини 19.10.2022. Проведена робота не дала позитивних результатів. ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає в АДРЕСА_1 . Разом з ними проживають: ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (чоловік), ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (син). Квартира належить сину ОСОБА_17 , складається із двох кімнат, кухні, коридору, ванної кімнати та туалету, електричне опалення, водопостачання та водовідведення, в квартирі проведено ремонт, придбані нові меблі, тепло, чисто, санітарний стан добрий. Дитина має власний куточок у кімнаті матері, ліжко, сезонний одяг, взуття, іграшки, продукти харчування. Мати ОСОБА_15 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 06.01.2023, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 проживає сам у власному будинку в АДРЕСА_3 . Загальна площа будинку 52 кв.м., житлова площа 21,7 кв.м., з газовим опаленням, водопостачанням та водовідведенням, складається з трьох кімнат, кухні та ванної кімнати. В кімнатах проведено ремонт, поклеєні нові шпалери, чисто та охайно. У кухні та ванній кімнаті умови незадовільні, стіни та стеля у чорній копоті, брудна підлога. Зі слів ОСОБА_2 там планується проведення ремонту. ОСОБА_2 офіційно не працює, має тимчасові заробітки. Відповідно до положень статті 159 Сімейного кодексу України, під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Службою у справах дітей, сім`ї, молоді та спорту встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_15 склались вкрай неприязні стосунки, які унеможливлюють виконання рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 23.06.2022 №214 «Про визначення ОСОБА_2 способу участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 » На підставі вищевикладеного, враховуючи вік дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та обставини, які склались у відносинах між батьками дитини, а саме агресивна, конфліктна поведінка та спілкування у присутності дитини, керуючись п.5 ст. 19 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування Золотоніської міської ради вважає за доцільне визначить ОСОБА_2 спосіб участі у вихованні його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у присутності матері ОСОБА_15 та працівників виконавчого комітету Золотоніської міської ради за місцем проживання дитини с. Коробівка у робочі дні за попередньою домовленістю із учасникам зустрічей;

-відповідно до наданої у судовому засіданні ОСОБА_2 копії графіку зустрічей з дитиною, які завірені підписом головного спеціаліста ССДСМС ОСОБА_5 , вбачається, що 29.09.2023, 06.10.2023, 13.10.2023 зустріч батька з дитиною не відбулася, дитина хвора; 20.10.2023 зустріч не відбулася, дитина відмовилася, 17.11.2023 зустріч не відбулася, відбулося засідання комісії, на яке ОСОБА_1 не з`явилася, 24.11.2024 зустріч не відбулася, мати відмовилася виводити дитину на зустріч за місцем проживання;

-копією довідки лікаря Золотоніського центру ПМСД Скорик В.А., з якої вбачається, що ОСОБА_3 , 2020 р.н., з 23.09.2023 по 23.10.2023 року був здоровий, дитячий колектив відвідувати може.

Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суду не надано.

Підстав вважати ці докази такими, що отримані з порушенням встановленого законом порядку, і давали б підстави визнавати встановлені обставини недійсними, у суду немає.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю взаємоузгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 184 КУпАП, а саме: не виконала рішення органу опіки та піклування щодо визначення способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Перевіркою матеріалів провадження порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено, завідувачем сектору служби у справах дітей виконавчого комітету Золотоніської міської ради Ізгагіною І.С. протокол про адміністративне правопорушення серії № 1 від 21.11.2023 стосовно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Суд зазначає, що підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 5 ст. 184 КУпАП, обґрунтовані та визначені законом.

ОСОБА_1 , будучи присутньою під час складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення 21.11.2023, будучи обізнаною щодо винесеного рішення № 385 від 31.08.2023 комісією з питань захисту прав дітей виконавчого комітету Золотоніської міської ради, будь-яких зауважень щодо порушень при складанні протоколу за ч. 5 ст. 184 КУпАП та про невідповідність внесених до протокол даних, не заявляла, від підпису в протоколі та надання пояснень відмовилася.

Дії завідувача сектору служби у справах дітей, сім`ї, молоді та спорту виконавчого комітету Золотоніської міської ради ОСОБА_18 , уповноваженої на складання протоколів рішенням виконкому Золотоніської міської ради № 295 від 07.09.2023, в частині правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не оскаржувала в передбаченому законом порядку. Відсутність в матеріалах справи наданих ОСОБА_1 доказів оскарження дій завідувача сектору ССДСМС вказує на погодження ОСОБА_1 з складеними відносно неї протоколом про адміністративне правопорушення.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою завідувачем сектору служби у справах дітей із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою, що оформила протокол завідувачем сектору ССД Ізгагіною І.С. та свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_13 . При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу на те, що право відмовитись давати свідчення щодо себе, закріплене ст.63 Конституції України, є важливою гарантією захисту від незаконного тиску на особу з метою змусити її своїми показаннями створити підставу для притягнення її до відповідальності.

Дотримання права не свідчити проти себе є складовою реалізації права особи на справедливий і публічний розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, закріпленого у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Проте, заборона притягнення до відповідальності особи на підставі її відмови давати пояснення не свідчить про неможливість використання у доказуванні факту мовчання особи в ситуаціях, які чітко вимагають необхідність надання таких пояснень. Європейський суд неодноразово вказував на те, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції, а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.

Суд звертає увагу на те, що норми чинного законодавства не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог законодавства про адміністративні правопорушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення тягне необхідність визнання доказів недопустимим. Натомість національне законодавство та практика ЄСПЛ зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи допущене порушення КУпАП є істотним та яким чином воно перешкоджало й забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.

Судом не встановлено порушень фундаментальних прав і свобод ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами поза розумним сумнівом.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов"язкова до застосування як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені у судовому засіданні та не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються між собою.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь її вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що згідно ст. ст. 34, 35 КУпАП, пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушниці ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За таких обставин, суддя вважає за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 5 ст.184 КУпАП.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2024 року складає 605,60 грн.

Доказів того, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору суду не надано, а відтак, з неї належить стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 36, 40-1, 184, 256, 268, 280-287, 307, 308 КУпАП ,ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення особі постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у десятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя Бойко Н.В.