Справа № 137/1016/24
Провадження № 33/801/751/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Верещинська Я. С.
Доповідач: Медвецький С. К.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Медвецький С. К., розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Літинського районного суду Вінницької області від 30 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 30 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

14 серпня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та скасувати указану постанову, а провадження у справі за частиною першою статті 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 указує, що суд першої інстанції розглянув справу без його участі про, що свідчить наявний в матеріалах справи поштовий конверт з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та наведені підстави для поновлення строку, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Згідно зі статтею 289 КУпАП у разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

Як слідує з матеріалів справи, оскаржувану постанову прийнято судом першої інстанції 30 липня 2024 року, тому строк на її апеляційне оскарження закінчився 09 серпня 2024 року.

Апеляційну скаргу заявник подав 14 серпня 2024 року, про що свідчить реєстраційний штамп суду, тобто після закінчення установленого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась зі скаргою, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження заявник указає те, що суд першої інстанції не повідомив його про дату, час, місце судового розгляду та розглянув справу без його участі.

Матеріалами справи встановлено, що судом першої інстанції уся кореспонденція, зокрема судова повістка про виклик ОСОБА_1 направлялась на указану ним у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 182903 від 23 червня 2024 року поштову адресу, а саме: АДРЕСА_1 , однак поштовий конверт повернувся з довідкою АТ «Укрпошта» про те, що адресат відсутній за цією адресою.

Цю ж адресу для листування ОСОБА_1 указав і в апеляційній скарзі.

Днем вручення повістки, зокрема є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність адресата за адресою місцезнаходження.

Отже ОСОБА_1 був належним чином повідомлений місцевим судом про дату, час та місце судового розгляду, тому доводи апеляційної скарги у цій частині не заслуговують на увагу.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (пункт 109 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Умисне зазначення ОСОБА_1 адреси, за якою він не проживає і не перебуває свідчить про використання ним прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи та небажання брати участь на всіх етапах розгляду справи.

Інших причин поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Літинського районного суду Вінницької області від 30 липня 2024 року ОСОБА_1 не указав.

Законом встановлено, що пропущений особою строк на апеляційне оскарження поновлюється судом лише за наявності належним чином мотивованого клопотання, в якому повинні бути викладені обставини, що слугували б поважними причинами пропуску такого строку, а також обґрунтування того, у чому саме полягає поважність причин пропуску цього строку та яким саме чином такі обставини могли завадити особі оскаржити постанову суду в передбачений законом строк.

Такого обґрунтування заявник не надав.

Ураховуючи чітко визначений статтею 294 КУпАП порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності документально обґрунтованих доказів, які б свідчили про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, підстави для задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, відсутні.

Чинні норми КУпАП щодо права на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують, за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року, «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року).

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення ЄСПЛ «Богонос проти росії» від 05 лютого 2004 року).

Наведені заявником указаного клопотання причини пропуску строку на апеляційне оскарження не являються поважними причинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто такими, що не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до апеляційної інстанції у строк, визначений законом і такі обставини мають бути підтверджені скаржником.

Ураховуючи, що ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу після закінчення встановленого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження та не навів поважних причин пропуску цього строку, апеляційний суд вважає, що у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Літинського районного суду Вінницької області від 30 липня 2024 року слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтею 294 КУпАП, Вінницький апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Літинського районного суду Вінницької області від 30 липня 2024 року відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Літинського районного суду Вінницької області від 30 липня 2024 року повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Сергій МЕДВЕЦЬКИЙ