справа № 619/6188/24
провадження № 3/619/1709/24
ПОСТАНОВА

іменем України

26 серпня 2024 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіЖорняк О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 17215 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У період з 01.08.2024 року по 06.08.2024 рік в управлінні НОМЕР_1 прикордонного загону проведено службове розслідування за Фактом з`ясування причин та умов 31.07.2024 року відходу особового складу сьомої прикзас (з м.д. н.п. Веселе) третьої прикордонної комендатури (з м.д. н.п. Козача Лопань) в районі н.п. Сотницький Козачок з позицій сП «Кущ». сП «Кущ-2» в зв`язку із знищенням позицій в наслідок обстрілів, та здійснення маневру силами та засобами до ПВ «Лоза». Під час проведення службового розслідування встановлено факт самостійного прийняття рішення на зміну положення старшим на позиції сП «Куіц-2» ОСОБА_2 без наказу (дозволу) старшого начальника, а саме 31.07.2024 року старший позиції сП «Куіц-2», самостійно прийняв рішення та здійснив відхід з даної позиції без наказу (дозволу) старшого начальника до початку відходу. ОСОБА_3 здійснив невиконання службових обов`язків, то визначають обсяг виконання завдань доручених йому за посадою, які визначені Статутами ЗСУ. а саме у самостійному прийняті рішення про зміну положення позітій під час виконання бойового завдання з відсічі збройної агресії російської федерації, таким чином допущено порушення: військової присяги в частині сумлінного і чесного виконання військового обов`язку, наказів командирів, збереження державної і військової таємниці; додержання статутів Збройних Сил України, та інших нормативно-правових актів з питань, що регламентують проходження військової служби, а також виконувати накази старших начальників. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги cm. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в частині бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів 1начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; cm. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в частині невиконання зобов`язання виконувати службові обов`язки, доручені йому за посадою; cm. ЗО Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в частині беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою; cm. 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сип України, відповідно до якої військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України; cm. З Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до якої військова дисципліна досягається шляхом: особистої відповідальності кожного, військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів: бойового у юзпорядження начальника 4 ПРИКЗ від 12.06.2024 №1642 (,гриф), у частині заборони самовільного відходу особового складу із займаних позицій, без дозволу командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Враховуючи викладене ОСОБА_4 вчинив військове адміністративне правопорушення передбачене ч.2 cm. 172-15 КУпАП вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»№ 3477-IV від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції із урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності (Lutz v. Germany, § 182; Schmautzer v. Austria; Malige v. France).

Отже, ЄСПЛ поширює на провадження у справах про адміністративні правопорушення стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, тобто - норми кримінального процесуального законодавства.

Так у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн, ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Гарантії статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод включають зобов`язання суддів надавати достатні підстави для винесення рішень (H. v. Belgium (Н. проти Бельгії), § 53). Достатні підстави демонструють сторонам, що їхню справу було ретельно розглянуто.

У судовому засідання ОСОБА_1 винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому, пояснивши, що здійснення цього маневру було потрібно для збереження життя, оскільки позиції було знищено в результаті комбінованого обстрілу.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного правопорушення доведена в повному обсязі та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 17215 КУпАП, а саме: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі статтею 34 КУпАП щире розкаяння винного, судом визнається обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення.

Обставин, які відповідно до статті 35 КУпАП обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

При призначенні стягнення, суд враховує те, що дії ОСОБА_1 не спричинили жодної матеріальної шкоди, наслідки вчинення даного правопорушення не представляють суспільної небезпечності, дані про притягання останнього до адміністративної відповідальності в матеріал справи відсутні.

Відповідно до положень статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням.

Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності.

Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до норм КУпАП суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Беручи до уваги обставини справи, відомості про особу ОСОБА_1 , який до адміністративної відповідальності притягається вперше, характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь його вини та враховуючи, що наслідки виявленого правопорушення не представляють суспільної небезпеки, не завдали шкоди державним чи суспільним інтересам, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Застосування такого виховного заходу, як усне зауваження буде достатнім для виховного впливу ОСОБА_1 та запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись статтями 22, 33, 34, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 17215 КУпАП, й обмежитися усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О. М. Жорняк