ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2023 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 16 липня 2023 року о 12 годині 34 хвилин, керуючи автомобілем «БМВ», д/н НОМЕР_1 , рухався в районі буд. № 37-б по вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі, перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП з підстав відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, посилається на те, що 14.12.2023, тобто в строк апеляційного оскарження, він не подав апеляційну скаргу, шляхом її надсилання на електронну адресу суду першої інстанції, проте з технічних причин, незалежних від нього і пов`язаних з електронною мережею Інтернет, апеляційна скарга не була доставлена та зареєстрована судом, про що він дізнався тільки 19.01.2024, тому вважає, що строк пропущений з поважних причин.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння, а саме працівники поліції не повідомили йому про наявність ознак алкогольного сп`яніння, відсутні свідки та відеозапис проведення огляду, до протоколу не долучений акт медичного огляду. З результатом огляду він не згоден, оскільки не вживав алкогольні напої, а за відсутності відеозапису неможливо обґрунтовано стверджувати про дотримання працівниками поліції та закладу охорони здоров`я порядку проведення огляду та складення матеріалу про адміністративне правопорушення.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судове засідання ОСОБА_1 двічі не з`явився, про час і дату судових засідань в апеляційному суді повідомлений належним чином, подав клопотання про відкладення судового засідання, призначене на 09 лютого 2024 року, яке було задоволене, судове засідання відкладене на 16 лютого 2024 року, проте останній також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення не подавав.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування

практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Скорик проти України» Європейський суд з прав людини нагадав, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені ст. 6 Конвенції. Мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд зважає на те, що відсутні відомості у справі про надсилання йому копії оскарженої постанови, а також враховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, апеляційний суд вважає, що для забезпечення його права на апеляційне оскарження рішення суду необхідно задовольнити клопотання та поновити строк апеляційного оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, які зводяться до порушення проведення порядку огляду водія на стан сп`яніння, зокрема відсутності матеріалів відеозапису, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції правильно поклав в основу судового рішення відомості, які містяться: в рапорті поліцейського, яким було виявлено порушення; висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують угаву та швидкість реакції № 3674, складеним о 13 годині 00 хвилин 16 липня 2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння, а також відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 557455 за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , складеним уповноваженою службовою особою з дотриманням вимог ст. 254-256 КУпАП чим в сукупності підтверджується винуватість останнього у вчиненні правопорушення за викладених вище обставин.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Доводи апелянта щодо порушення вимог ст. 266 КУпАП під час огляду на водія на стан сп`яніння, у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи відеозапису та свідків під час складання протоколу є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння, регламентований ст. 266 КУпАП, деталізований постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року про затвердження «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі Порядок) та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція).

За змістом ч. 1, 2 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 4 Порядку огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (абзац перший пункту 4 в редакції Постанови КМ № 57 від 20.01.2023).

Аналогічні положення містяться і в пунктах 4, 6, 7 розділу Х «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 (далі Інструкція з оформлення матеріалів).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС № 1026 від 18.12.2018, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою виявлення або фіксування правопорушення.

З системного аналізу положень ст. 266 КУпАП та Інструкції про огляд на стан сп`яніння слідує, що забезпечення участі двох свідків або відеофіксації події є обов`язковим під час проходження огляду на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів і вказані норми не містять імперативного припису для участі двох свідків або здійснення відеофіксації під час проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я, який проводиться лікарем.

Враховуючи вищевикладене, вказану доводи ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції розцінює як такі, що ґрунтуються на неправильному тлумаченні положень закону.

Доводи апеляційної скарги, що до протоколу не долучений акт медичного огляду, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки спростовуються положеннями п. 19 Розділу ІІІ Інструкції, відповідно до яких акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Щодо доводів апеляційної скарги про не роз`яснення йому прав під час кладення протоколу, то апеляційний суд зважає на те, що ОСОБА_1 не з`явився до патрульної поліції для складення протоколу, під час якого якому були б роз`ясненні його права, як не з`явився до судів першої та апеляційної інстанції. Крім того, з часу проведення медичного огляду (16.07.2023) до скерування справи до суду (03.10.2023), пройшов значний проміжок часу, який є достатнім для звернення за професійною правничою допомогою.

Відтак, будь-яких порушень вимог ст. 266 КУпАП апеляційним судом, як і судом першої інстанції, які були б підставою для визнання результатів огляду недійсними, не встановлено.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За порушення цього обов`язку для водія настає адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Диспозиція вказаної статті окреслює обставини, які підлягають доведенню в межах справи про адміністративне правопорушення і в даній справі такі обставини доведені матеріалами справи, зокрема медичним висновком № 3674 від 25.08.2023, тому будь-яких сумнівів у правильності та обґрунтованості висновку суду першої інстанції немає.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції, з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено, а доводи апеляційної скарги за своїм змістом зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішення, власної оцінки доказів справи та положень КУпАП, які він тлумачать на свій розсуд, ігноруючи їх сукупність.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про залишення оскарженої постанови суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити та поновити йому строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун