Справа № 350/988/23
Провадження № 33/4808/172/24
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Пулик М. В.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,громадянина України,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 25 червня 2023 року 09 годині 03 хв. в сел. Рожнятів по вул. Вітовського, керував транспортним засобом марки "Вольцваген Пасат", д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 , за межами строку на апеляційне оскарження, подав апеляційну скаргу, яка в подальшому була зареєстрована Рожнятівським районним судом 22.12.2023 року.

Крім того, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Рожнятівського районного суду від 20.11.2023 року, оскільки справу було розглянуто судом першої інстанції без його участі, а копію оскаржуваної постанови він отримав рекомендованим поштовим відправленням 30 листопада 2023 року. Вважав, що строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущений ним з поважних причин та підлягає до поновлення апеляційним судом.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що Європейський суд неодноразово вказував, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки, мати захисника, оскаржувати судові рішення в апеляційному та касаційному порядку та інші.

Перевіряючи доводи щодо поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, апеляційний суд, враховуючи недосконалість КУпАП, який було введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року, вважає за необхідне здійснювати правосуддя, виходячи з загальних принципів здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури і юридичної визначеності.

Разом з тим, апеляційний суд приймає до уваги, що діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови, а не з дня отримання копії судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Апеляційний суд враховує, що апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом, визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на доступ до суду.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу й на практику Європейського суду з прав людини . відповідно до якої право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним; воно може бути обмеженим. ("Каменівська проти України")

Так, перевіряючи доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, апеляційний суд звертає увагу на те, що зі змісту матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 раніше вже звертався із апеляційною скаргою і йому було відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Так, постановою судді Рожнятівського районого суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

05 грудня 2023 року ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду в якому він вказував на те, що пропустив встановлений законом строк у зв`язку з тим, що справу було розглянуто судом першої інстанції без його участі та участі його захисника адвоката Калиній Ю.М., а копію оскаржуваної постанови він отримав рекомендованим поштовим відправленням 30 листопада 2023 року. 04 грудня 2023 року він уклав договір на правову допомогу з адвокатом Ошустом С.Є. для підготовки апеляційної скарги.

14 грудня 2023 року постановою Івано-Франківського апеляційного суду ОСОБА_1 було відмовлено у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження, оскільки суд вважав, що апелянтом не наведено обставин, які свідчили про те, що він пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин та не мав можливості своєчасно оскаржити судове рішення.

Таким чином, відповідним рішенням апеляційного суду вже було визнано, що доводи ОСОБА_1 , що він пропустив встановлений законом строк на апеляційне оскарження постанови суду у зв`язку з тим, що суд розглянув справу за його відсутності і несвоєчасно дізнався про судове рішення є безпідставними та не можуть бути визнані правовою підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Зокрема, суд апеляційної інстанції вказав, що відмовляє у поновленні строку на апеляційне оскарження, оскільки враховує, що з дня винесення постанови суду першої інстанції пройшов тривалий строк , рішення суду набуло законною сили і відсутні причини, які обґрунтовують поважність пропущення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Разом з тим, на даний час ОСОБА_1 повторно звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду в якій обґрунтовує поважність пропущеного ним строку посиланням на доводи, яким вже було надано відповідну правову оцінку.

Апеляційний суд звертає увагу, що щодо доводи про незаконність постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року, якою йому безпідставно було відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду і повернуто апеляційну скаргу у зв`язку із недоведеністю поважності причин для поновлення строку не можуть бути перевірені судом апеляційної інстанції, оскільки такі вимоги явно виходять за межі повноважень наданих апеляційному суду та суперечать принципу правової визначеності.

Так, вищевказане судове рішення набуло законної сили, підлягає до виконання і не може бути переглянуто або змінено апеляційним судом.

Апеляційний суд враховує, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. ( справа «Брумареску проти Румунії») .

В основі принципу юридичної визначеності, як одного з істотних елементів принципу верховенства права, лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися.

Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Апеляційний суд неодноразово вказував у своїх рішеннях, що апелянт має можливість звернутись з новим клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарженні тільки за умови, що у вказаному клопотанні він наводить нові правові підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження та вказує нові поважні причини, яким не було надано відповідну правову оцінку апеляційною інстанцією.

При цьому, апелянт повинен не тільки вказати, які саме причини перешкоджали йому своєчасно оскаржити судове рішення, надати відповідні дані, які підтверджують реальну існування вищевказаних причин, а і вказати, чому він не мав можливості зазначити вищевказані доводи раніше.

Разом з тим, у клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 знову посилається на обставини, яким вже було надано відповідну правову оцінку апеляційним судом та вказує, що правовою підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду є розгляд судом першої інстанції справи без його участі та несвоєчасне отримання копії судового рішення суду першої інстанції.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що обґрунтовуючи право на повторне звернення з апеляційною скаргою, апелянт посилається на постанову Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24 липня 2023 року справа N 200/3692/21

адміністративне провадження N К/990/17155/23 .

Разом з тим, висловлена Верховним Судом правова позиція стосувалась інших правових відносин, була пов`язана із розглядом обставин за яких апеляційна скарга була залишена судом апеляційної інстанції без руху з підстав несплати скаржником судового збору та повернута апелянту у зв`язку з тим, що у межах встановленого судом апеляційної інстанції строку недолік апеляційної скарги усунуто не було.

В той же час , у даному випадку, апелянт не погоджується із рішенням апеляційного суду , яким йому відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду про притягнення його до адміністративної відповідальності та просить надати іншу правову оцінку обставинам, які вже були визнані судом апеляційної інстанції такими, що не свідчать про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на те, що рішеннями Європейського суду визначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України» ).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (справа «Пономарьов проти України»).

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, апелянт не посилається на обставини, яким суд апеляційної інстанції не надавав відповідну оцінку раніше, а вказує обставини, які вже були досліджені судом апеляційної інстанції у постанові Івано-Франківського апеляційного суду від 14.12.2023 року та яким дано відповідну правову оцінку. .

Апеляційний суд виходить з того, що апелянтом не наведено нових доводів щодо поважності причин на поновлення строку апеляційного оскарження, які б свідчили про наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 раніше вже звертався із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду і вказаним доводам було надану відповідну правову оцінку судом апеляційної інстанції, необхідно прийти до висновку про відсутність підстав для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

Апеляційний суд звертає увагу, що за таких обставин, апелянт має можливість звернутись з новим клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарженні тільки за умови, що у вказаному клопотанні він наводить нові правові підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження та вказує нові поважні причини, яким не було надано відповідну правову оцінку апеляційною інстанцією.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_2 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 20 листопада 2023 року.

Повернути апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв