Код суду 233 № 233/3906/24
П О С Т А Н О В А

22 липня 2024 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Міросєді А.І., за участю: секретаря Ульянцевої С.А., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Акулова А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області, відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 , водій, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснені права згідно ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 818773 від 02 липня 2024 року, ОСОБА_1 02 липня 2024 року о 12-40 год., у м. Костянтинівка по вул. Мірошніченко, 2, керував транспортним засобом «ВАЗ 2101», номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння ( зіниці очей не реагують на світло). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у закладі охорони здоров`я, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні даного правопорушення не визнав та повідомив, що у стані наркотичного сп`яніння він не перебував та ніяких ознак сп`яніння у н ього не було. Автомобілем він не керував, і не був водієм транспортного засобу. Всі дії працівників поліції вважає не законними, а наявні у справі докази вважаю сфабрикованими. 02.07.2024 року, приблизно о 12 годині 20 хвилин, він дійсно перебував у м. Костянтинівка Донецької області по вул. Мірошниченко разом із автомобілем ВАЗ 2101. Приблизно хвилин за 30 до цього, на вказаному автомобілі, він, рухався через місто Костянтинівку, вони їхали за продуктами. В машині були каски та бронежилети, інше майно його побратимів. Керманичем машини був військовослужбовець ОСОБА_2 , а він находився у ній в якості пасажира, та машиною не керував. Ця машина належить їхньому підрозділу, куплена за рахунок особистих коштів військовослужбовців, скинулись та купили, щоб можна було їздити. В ході несення служби, їм доводиться часто переміщатись по місту та по прилеглих територіях, часто їздять по сільській місцевості. Ремонтують за власні кошти, тому іноді бувають несподівані поломки. В цей час в машині зламався бензонасос, перестав качати паливо та вони просто стали на вулиці. Заміна бензонасоса можлива без застосування ями, а весь набір ключів та інструментів в нього завжди мається в машині. Його товариш ОСОБА_3 пішов у розташування за запасним бензонасосом. Машину відштовхали в бік та вона стояла на аварійках, а він його чекав, бо той пішов із ключами від машини. Приблизно через годину до нього під`їхали працівники поліції на службовому автомобілі, які стали перевіряти документи, запитали документи на машину. Вони звинуватили його у тому, що він нібито має ознаки наркотичного сп`яніння. Ніякого огляду йому не проводили, в очі ліхтариком не світили. Просто сказали, що вони вважають, що є якісь ознаки наркотичного сп`яніння. Він таких ознак не мав та заперечував, внаслідок чого в них відбулась бесіда, в ході якої вони сперечалися з приводу перебування його у стані наркотичного сп`яніння. Він заперечував цей факт, а поліцейські продовжували звинувачувати, при цьому він повідомив їм, що взагалі наркотичні засоби не вживає, але іноді трапляються випадки, коли він може трохи покурити коноплю, останній раз він курив коноплю 15 днів до цього, і як тільки вони про це почули, одразу йому сказали, що в будь-якому випадку мусять направити на огляд до наркології. Він погодився пройти будь-який огляд на стан наркотичного сп`яніння. Замість того, щоб відвезти його на огляд до лікарні, працівник поліції впевнено повідомив, що оскільки він «курив» 15 днів назад, то будь-який наркоогляд покаже наявність в нього в організмі наркотичних речовин, окрім того, в разі проведення огляду, вони вимушені будуть вилучити у нього транспортний засіб, який буде стояти на штрафстоянці. На його пояснення з приводу того, що він не керував транспортним засобом, ніхто з працівників поліції не звертав уваги. Він не міг допустити, щоб вони були позбавлені транспорту, бо цієї машини та їхніх дій залежить швидкість пересування військовослужбовців. Від таких дій працівників поліції він трохи розгубився та не знав що казати та як діяти. Тоді працівники поліції запропонували йому нібито відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння. З їх слів, він має на це право і тоді вони не будуть вилучати у нього транспортний засіб. В наслідок цього, він зробив так, як йому сказали працівники поліції, тобто погодився сказати, що відмовляється від огляду на стан сп`яніння. Після цього, працівник поліції дуже швидко, частково заповнив протокол, написав в ньому його дані та заповнив дві верхні строки протоколу, дав йому його підписати. Будучи в розгубленому стані, він поставив у протоколі свої підписи там, де працівник поліції показав пальцем. Потім працівники поліції включили відеозапис та під час зафіксованої на відео розмови отримали від нього відповіді про те, що він нібито відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння. Свідків, понятих вони не залучали. Будь яких передбачених законом прав, наприклад право на захист, право відмовитися від надання пояснень йому ніхто не роз`ясняв. Підпис в протоколі поставлені його рукою, коли протокол був заповнений не повністю, будь який текст він своєю рукою не писав. Хто дописав за нього, він не знаю. Після зняття відео та складення паперових документів, працівники поліції поїхали. Машину ніхто не вилучав. Вину у вчиненні даного правопорушення він не визнає, оскільки транспортним засобом не керував, до нього під`їхали працівники поліції, коли його машина стояла з краю дороги, а він сидів у машині. Готовий був пройти огляд на стан сп`яніння у наркології, а знятий відеозапис є наслідком умисно створеної маніпуляції та провокації з боку працівників поліції.

Захисник Акулов Я.В. підтримав пояснення ОСОБА_1 та просив закрити провадження у справі у зв`язку з тим, що в матеріалах справи відсутні в повному обсязі докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме, в матеріалах справи відсутні в повному обсязі докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме те, що він керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції в процесі руху, оскільки жодного підтвердження цього факту суду не надано. На місці події ОСОБА_1 не були роз`ясненні права, що передбачені ст. 268 КУпАП, не роз`яснення право на отримання правової допомоги та залучення захисника, а також йому ніхто не пропонував надати пояснення з приводу ситуації, що свідчить про пряме порушення права на захист. Відеозапис, долучений до справи як доказ винуватості, триває всього 1 хвилину 49 секунд, безпідставно переривається. Дії працівників поліції, а саме: складення протоколу про адміністративне правопорушення, направлення особи у медичний заклад чомусь не зафіксовані на відеозаписі. Співробітники поліції не виконали данні вимоги чим порушили норми наведеної інструкції.

Свідок ОСОБА_2 повідомив у судовому засіданні, що у зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення даті та часі саме він керував автомобілем, а ОСОБА_1 знаходився у якості пасажира. Їхали вони у м. Костянтинівці де їх автомобіль зламався, а саме перестав качати паливо бензонасос. Він залишив автомобіль разом з ОСОБА_4 на узбіччі, а сам пішов до місця розташування підрозділу за новим бензонасосом, так як це було недалеко від місця, де автомобіль зламався. Ключі від автомобіля він забрав з собою і Вічев не мав змоги навіть завести автомобіль. Коли він повернувся, то автомобіль був на тому ж місці, де вій його і залишив. Вічев розповів йому про поліцейських. Вони поміняли бензонасос і поїхали далі.

Також у судовому засіданні були досліджені наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 818773 від 02 липня 2024 року;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.07.2024 року 12-45 год., у результаті огляду проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння зіниці очей не реагують на світло.

- відеозапис від 02.07.2024 року (файл з назвою Вічев О. 130 02.07.2024), яким зафіксовано діалог працівника поліції з ОСОБА_1 , причина зупинки, пропозиція працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та відмова ОСОБА_1 від проходження такого огляду. На даному відеозаписі взагалі відсутній факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 . На місці події ОСОБА_1 не були роз`ясненні права, що передбачені ст.268 КУпАП, не роз`яснення право на отримання правової допомоги та залучення захисника, а також йому ніхто не пропонував надати пояснення з приводу ситуації;

- копія військового квитка на ім`я ОСОБА_1 ;

- копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу;

- копія постанова серія ЕНА № 252224 від 02.07.2024 року 13:05 год. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП ;

- довідка відповідно до інформаційної підсистеми Національної поліції України протягом року ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався;

Вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, слід зазначити наступне.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи зазначені докази, суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовними та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, і являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Обов`язковою складовою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - є факт керування транспортним засобом особою, що перебуває у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного) або з ознаками такого сп`яніння. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного) або з ознаками такого сп`яніння.

Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія» .

Так, у своєму рішенні від 15.03.2019 ВС у справі №686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Знаходження біля транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи не є доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи біля транспортного засобі не доводить факт керування транспортним засобом.

Суд погоджується з доводами сторони захисту та враховує, що в матеріалах справи відсутні будь які докази, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом і момент зупинки його працівниками поліції в процесі руху. Відеозапис, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, не містить відомостей, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «ВАЗ 2101», номерний знак НОМЕР_2 , 02 липня 2024 року о 12-40 год. у м. Костянтинівка по вул. Мірошниченко, 2.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, відсутність належних і допустимих доказів у даній справі про адміністративне правопорушення, свідчать про недоведеність у судовому засіданні складу інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин приходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ч.3 ч.1 ст. 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя