Справа №295/1903/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

у складі:

головуючого-судді Костенко С.М.

секретаря судового

засідання Ковтонюк І.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 483 ч.1 МК України, громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 , -

з участю:

представника

митниці ОСОБА_2

адвоката Довганя Б.С.

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення Житомирською митницею під час перевірки законності ввезення на митну територію України транспортних засобів у якості гуманітарної допомоги зі звільненням від сплати обов`язкових митних платежів, отримувачами яких є суб`єкти, розташовані (зареєстровані) на території Житомирської області, встановлено наступне. Одним із таких отримувачів гуманітарної допомоги є військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ). З метою встановлення законності ввезення на митну територію України транспортних засобів у якості гуманітарної допомоги, отримувачем яких зазначено вказану військову частину, Житомирською митницею до останньої було направлено запит про надання інформації за вих. № 7.19-3/20/8.2/3453 від 10.05.2023, на який отримано відповідь (вх. Житомирської митниці № 55/82/8.2-20 від 30.06.2023) про те, що зазначена військова частина ряд транспортних засобів, вказаних в запиті, не отримувала та на обліку у військовій частині вони не перебувають.

Зокрема, у відповідності до баз даних АСМО «Інспектор» 29.06.2022 о 18 год. 47 хв. через міжнародний пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці громадянином України ОСОБА_3 на митну територію України ввезено транспортний засіб марки «MITSUBISHI», модель «L200», кузов № НОМЕР_3 , 2004 року виготовлення, бувший у використанні, об`єм двигуна - 2477 см3, тип двигуна - дизель, оформлений у якості гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану без оподаткування та застосовування заходів нетарифного регулювання і випущений на митну територію України.

З метою з`ясування обставин ввезення на митну територію України даного транспортного засобу Житомирською митницею направлено запит у Львівську митницю за № 7.19-1/20/7.4/4690 від 03.07.2023 з проханням надати копії документів, на підставі яких транспортний засіб ввезено в Україну в якості гуманітарної допомоги. Факт ввезення на митну територію України та оформлення у якості гуманітарної допомоги даного транспортного засобу підтверджується відомостями, що містяться у АСМО «Інспектор» та копіями документів, які додані до відповіді Львівської митниці від 28.07.2023 № 7.4-5/20-02/7/19183. Так, згідно поданої громадянином України ОСОБА_3 до митного контролю та оформлення Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 29.06.2022, відправником товару зазначено громадянина Естонії ОСОБА_4 , отримувачем військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ).

Також на адресу місця реєстрації (проживання) громадянина ОСОБА_1 , наявну в ЦБД ЄАІС Державної митної служби України, направлено виклик за № 7.19-2/20/10/7392 від 23.10.2023 про необхідність прибуття до митного органу для дачі пояснень з приводу обставин ввезення транспортного засобу марки «MITSUBISHI», модель «L200», кузов № НОМЕР_3 , на який на електронну адресу Житомирської митниці отримано акт приймання-передачі від 18.07.2022 (написаний кульковою ручкою на листі паперу), в якому зазначено, що вказаний транспортний засіб ним було передано представнику військової частини НОМЕР_2 . З метою підтвердження або спростування отримання військовою частиною транспортного засобу, Житомирською митницею було направлено лист до 2 відділу 8 управління ДКВР Служби безпеки України за вих. № 7.19-3/20/8.6/7378 від 23.10.2023 про сприяння в отриманні інформації від вказаної військової частини із зазначених вище питань, на який 23.11.2023 за вх. № 10042/8.6-20 Житомирської митниці отримано відповідь, згідно якої військова частина НОМЕР_2 не підтверджує отримання вказаного автомобіля та зазначає, що солдат ОСОБА_5 (представник військової частини НОМЕР_2 згідно акту приймання-передачі від 18.07.2022) з 11.10.2023 переведений до іншої військової частини.

Також, повторно, з метою підтвердження чи спростування отримання військовою частиною транспортних засобів, ввезених в якості гуманітарної допомоги, отримувачем яких зазначено вказану військову частину, до останньої Житомирською митницею 13.11.2023 було направлено запит за вих. № 7.19-3/20/8.2/7954, на який отримано відповідь за вих.№16656 від 17.11.2023, згідно якої транспортний засіб марки «MITSUBISHI», модель «L200», кузов № НОМЕР_3 до військової частин НОМЕР_2 не надійшов, на бухгалтерському обліку та обліку автомобільної служби не перебуває.

Згідно ч. 1 ст. 467 Митного кодексу України, зі змінами, внесеними відповідно до Закону України від 08.11.2018 № 2612-VIII «Про внесення змін до Митного України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», процесуальні строки накладення адміністративного стягнення обчисляються з моменту виявлення правопорушення (цей момент може співпадати з моментом складання протоколу про порушення митних правил, а також відраховуватись з моменту встановлення ознак правопорушення). У даному випадку датою виявлення та встановлення ознак правопорушення є 23.11.2023, тобто дата отримання Житомирською митницею письмової відповіді від 2 відділу 8 управління ДКВР Служби безпеки України про направлення належним чином завіреної копії відповіді військової частини НОМЕР_2 за вих. № 16735 від 18.11.2023.

Відповідно до ст. 1 Закону Україну «Про гуманітарну допомогу» від 22.10.1999 року № 1192-XIV гуманітарна допомога цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв`язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту. Гуманітарна допомога є різновидом благодійництва і має спрямовуватися відповідно до обставин, об`єктивних потреб, згоди її отримувачів та за умови дотримання вимог статті 3 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації». Безоплатна допомога (пересилка, виконання робіт, надання послуг) - надання гуманітарної допомоги без будь-якої грошової, матеріальної або інших видів компенсації донорам.

У відповідності до постанови Кабінету міністрів України від 01.03.2022 № 174 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» (із змінами) (далі постанова Кабінету міністрів України від 01.03.2022 № 174) на період воєнного стану пропуск через митний кордон України гуманітарної допомоги від донорів (у значенні Закону України «Про гуманітарну допомогу») здійснюється за місцем перетину митного кордону України шляхом подання декларації, заповненої особою, що перевозить відповідний товар, за формою згідно з додатком без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Товари, пропуск яких здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 № 174, визнаються гуманітарною допомогою за декларативним принципом без прийняття відповідного рішення спеціально уповноважених державних органів з питань гуманітарної допомоги.

При цьому, Порядок митного оформлення вантажів гуманітарної допомоги, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2000 № 544, та Порядок взаємодії центральних і місцевих органів виконавчої влади та Національного банку щодо реалізації Закону України «Про гуманітарну допомогу», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2013 № 241, не застосовуються.

Згідно ч. 1 ст. 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митним кодексом України визначено, що товари будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі (п. 57 ст. 4 Митного кодексу України).

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 03 червня 2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» із змінами і доповненнями,внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 8 незаконне переміщення предметів із приховуванням від митного контролю це їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві дані. Відповідно до п. 6 цієї Постанови підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_6 вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару транспортного засобу марки «MITSUBISHI», модель «L200», кузов № НОМЕР_3 , 2004 року виготовлення, бувший у використанні, об`єм двигуна - 2477 см3, тип двигуна - дизель, у якості гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану без оподаткування та застосовування заходів нетарифного регулювання, з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для його переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо отримувача товару, а саме Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 29.06.2022, у якій отримувачем вказано військову частину НОМЕР_2 .

Представник митниці ОСОБА_2 в судовому засіданні просить визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 ч.1 МК України та накласти стягнення у вигляді штрафу та конфіскації транспортного засобу.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, повідомлений про час та місце судового розгляду. Суд, за погодженням з учасниками судового провадження, проводить розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши пояснення представника митниці, думку захисника, дослідивши матеріали справи, додаткові матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 486 МК України завдяннями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна,винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і ща яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визначється вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускаа настання цих наслідків.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Щодо обґрунтованості поширення на вказану категорію справ гарантій Конвенції необхідно зазначити таке.

Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення.

Відповідно звернуто увагу уповноважених осіб на необхідності дотримання правил та процедур під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, належному фіксуванні доказів вчинення правопорушення та їх зберіганні тощо.

У справах проти України ЄСПЛ розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КпАП, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що, з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Одночасно практика Європейського суду з прав людини щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення зосереджена навколо фундаментальних засад здійснення правосуддя у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, забезпеченні дотримання положень Конвенції в частині реалізації статті 6, яка гарантує кожному право на справедливий суд.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні декларації ОСОБА_1 29.06.2022 ввіз на митну територію України транспортний засіб: «MITSUBISHI», модель «L200», кузов № НОМЕР_3 , 2004 року виготовлення, бувший у використанні, об`єм двигуна - 2477 см3, тип двигуна дизель. Підставою для ввезення транспортного засобу в якості гуманітарної допомоги став лист-прохання ТВО командира в/ч НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_7 від 11.06.2022, згідно акту прийому-передачі від 18.07.2022 ОСОБА_1 передав вище вказаний транспортний засіб представнику в/ч НОМЕР_2 солдату ОСОБА_8 , в якості гуманітарної допомоги і призначений для виконання ЗСУ службових завдань в період військового стану. (а.с.71).

Згідно повідомлення ТВО командира в/ч НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_7 від 05.04.2024 №5396, останній підтвердив, що в/ч НОМЕР_2 надавався лист-прохання №3235 від 17.06.2022, щодо ввезення на територію України т/з в якості гуманітарної допомоги, а саме автомобіля MITSUBISHI L200, VIN : НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 . В березні 2024 було виявлено вище зазначений автомобіль в одному з підрозділів та поставлено на баланс військової частини. Стосовно акту приймання-передачі від 18.07.2022, в якому зазначений як отримувач солдат ОСОБА_9 , останній не був уповноважений, не мав права підпису і який приховав даний факт отримання вищевказаного транспортного засобу.

Адміністративне правопорушення, передбачене ст. 483 МК України, вчиняється лише з прямим умислом.

Під час судового розгляду суду не надано та не здобуто доказів про наявність вини в діях ОСОБА_1 у формі прямого умислу.

З 22.02.2022 року Указом Президента України в Україні введено воєнний стан. Збройні Сили України потребували і потребують в засобах пересування, а тому небайдужі громадяни іноземних держав, волонтери, благодійні організації з початку війни опікуються зазначеними питаннями.

Судом встановлено, що 29.06.2022 ОСОБА_1 через міжнародний пункт пропуску "Шегини-Медика" ввіз т/з MITSUBISHI», модель «L200», кузов № НОМЕР_3 , 2004 року виготовлення, бувший у використанні, об`єм двигуна - 2477 см3., який передав представнику в/ч НОМЕР_2 , що підтвердженно листом ТВО командира даної частини від 05.04.2024.

Крім того судом встановлено, що ввезений транспортний засіб 2004 року випуску, не відносяться до преміум-класу, а є бюджетним, що свідчить про те, що вказаний автомобіль дійсно використовувався військовими під час виконання військових завдань.

Також матеріали не містять відомостей, про те, що вказаний транспортний засіб був використаний в інший спосіб, оскільки перебуває на балансі в/ч НОМЕР_2 .

З огляду на наведене, під час судового розгляду не здобуто доказів про наявність суб`єктивної сторони, прямого умислу в діях ОСОБА_1 що у свою чергу свідчить про відсутність вини.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 527 МК України у справі про порушення митних правил суд (суддя) виносить постанову про закриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно с п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведені обставини, матеріали справи відносно ОСОБА_10 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останнім інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 483 ч.1 МК України, що виключає провадження у справі та підлягає закриттю.

Керуючись ст. 527 МК України, ст. ст. 247,283, 284, КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 483 ч.1 МК України - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя С.М.Костенко