Справа № 138/30/24
Провадження №:3/138/34/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області у складі головуючого судді Ясінського Ю.А., секретаря судового засідання Сілантьєвої Л.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Сердечнюк М.В., розглянувши в приміщенні міськрайсуду матеріали, які надійшли з Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , громадянки України, українки, працюючої касиром в магазині «Грош», тел. НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 053533 від 28.12.2023 ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що 27.12.2023 о 23 год. 14 хв. по проспекту Незалежності, 251 в м. Могилів-Подільський Вінницької області остання керувала транспортним засобом «Toyota Avensis», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме порушення мови та координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медзакладі відмовилась, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину не визнала та повідомила, що дійсно 27.12.2023 ввечері близько 23 год. поїхала забирати свого знайомого чоловіка ОСОБА_3 , який був напідпитку. Однак, коли вона приїхала, то лише посварилася з ним, і залишивши його на місці, поїхала додому, а він пішов пішки. Через кілька сотень метрів її зупинили працівники поліції, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Оскільки вона була твереза, так як ковток «Гаража», який вона вживала, був безалкогольний, а вона поспішала, і думала, що в такому разі усе завершиться швидко, вона спочатку відмовилась від проходження огляду. Однак, коли підійшов чоловік і роз`яснив їй можливі наслідки відмови від огляду, вона почала розпитувати працівників поліції (спочатку чоловіка і жінку, а потім ще двох під`їхавших чоловіків) про наслідки і просити все ж провести її огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Однак поліцейські її запевнили, що це робити не обов`язково, а якщо вона скаже судді, що була абсолютно твереза, то справу відносно неї закриють і їй за це нічого не буде. Цю розмову з працівниками поліції, яка відбувалась десь 10-15 хв. і не фіксувалась на відекамеру, чув і ОСОБА_3 . Права їй працівниками поліції взагалі не роз`яснювались.

Свідок ОСОБА_3 повідомив, що 27.12.2023 був напідпитку і попросив ОСОБА_2 підвезти його, але вони посварились в машині на АЗС «ОККО», тому вона далі поїхала сама, а він залишився. Йдучи пішки побачив біля пожежної частини як авто ОСОБА_2 зупинили поліцейські ОСОБА_4 і ОСОБА_5 . ОСОБА_2 розповіла йому, що остання щойно запропонувала ОСОБА_2 продути «Драгер», а та відмовилась. Він сказав ОСОБА_2 , що за саму відмову може бути відповідальність і вони почали уточняти цей момент з поліцейськими, але ті сказали, що якщо вона твереза, то просто в суді зможе сказати про це і їй нічого не буде. Згодом під`їхали ще поліцейські, які пояснили те ж саме. Сам ОСОБА_3 вживав того дня алкоголь, а ОСОБА_2 - ні. Коли він та ОСОБА_2 спілкувалась з поліцейськими більше 10-ти хвилин, на останніх не було бодікамер, а потім ОСОБА_5 взяла в авто бодікамеру, вчепила собі на форму і почала знайомити ОСОБА_2 з документами. При ньому поліцейські не роз`яснювали ОСОБА_2 її права.

Свідок ОСОБА_5 повідомила, що 27.12.2023 після зупинки ОСОБА_2 остання відмовилась від огляду на стан алкогольного сп`яніння, протокол про адміністративне правопорушення відносно неї не складався нею одразу, оскільки вони очікували інший екіпаж, бо в них закінчились бланки протоколів. Сама вона близько 10 хвилин сиділа в службовому автомобілі і перевіряла по базі даних ОСОБА_2 , знявши бодікамеру та поклавши поруч об`єктивом до низу, а ОСОБА_4 вийшов на вулицю, але про що саме він спілкувався з ОСОБА_2 вона не знає. Для чого вона зняла і поклала камеру в машині, не фіксуючи спілкування з Козачок на вулиці, пояснити не змогла. Потім вона виписувала акти, а ОСОБА_6 , який прибув на місце події у складі іншого екіпажу, складав протокол про адміністративне правопорушення та направлення на огляд. Чому в акті огляду ОСОБА_2 не підписалась їй не відомо, також повідомила, що не казала ОСОБА_2 про те, що якщо вона скаже в суді, що не пила алкоголь, то їй нічого не буде. Який саме «Гараж» пила ОСОБА_2 , алкогольний чи безалкогольний, вона не уточняла.

В судовому засіданні було оглянуто диск із відеозаписами із нагрудної камери працівника поліції, на яких видно як працівники поліції зупинили ОСОБА_2 та проводили з нею бесіду. При цьому значний проміжок часу, близько десяти хвилин камера перебувала в авто, тоді як фігуранти події перебували на вулиці. Після повернення працівника поліції до авто поліцейські виписують направлення на проходження огляду на стан сп`яніння. На другому записі чути незрозумілу розмову, лише через дві хвилини на вулиці з`являються двоє чоловіків і ОСОБА_2 , працівники поліції пропонують приїхати ОСОБА_6 для складення протоколу про адміністративне правопорушення, далі очікують останнього. На третьому файлі зафіксовано як ОСОБА_3 курить на вулиці, а працівник поліції стоїть поруч, чути незрозумілу розмову, потім підходять ще працівники поліції, ОСОБА_3 щось просить у ОСОБА_6 , який питає його та свого колегу чи ОСОБА_2 відмовилась проходити огляд. На четвертому файлі зафіксовано початок складання протоколу про адміністративне правопорушення, причому ОСОБА_6 , питає іншого працівника поліції чи писати про відмову ОСОБА_2 від огляду, не питаючи її саму про згоду на огляд. На п`ятому відео працівники поліції складають протокол про адміністративне правопорушення, а також надають документи на підпис ОСОБА_2 .

Крім того, досліджено матеріали справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 053533 від 28.12.2023, в якому зазначено обставини вчиненого на думку працівник поліції правопорушення, підписаний працівником поліції, що його склав та ОСОБА_2 ; довідку начальника САП Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області Олійника М. про те, що ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом року не притягувалась та отримувала посвідчення водія; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.12.2023, в якому зазначено про відмову ОСОБА_2 від огляду; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому відсутній підпис ОСОБА_2 ; акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 27.12.2023; диск з відеозаписами вказаної події з нагрудної камери працівника поліції.

Захисник Сердечнюк М.В. просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки працівниками поліції не надано безсумнівних доказів того, що ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Toyota Avensis», державний номерний знак НОМЕР_2 , відмовилась від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи наслідки відмови.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністратив-ної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Ст. 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Як зазначено в п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, позицію захисника, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що поліцейським, який склав протокол про адміністративне правопорушення безсумнівно не доведено факту відмови ОСОБА_2 від огляду на стан сп`яніння. Так, на відеозаписах поведінка останньої є адекватною без видимих ознак сп`яніння, не зафіксовано роз`яснення їй прав та наслідків відмови від огляду, тривалий час спілкування поліцейських з ОСОБА_2 взагалі не фіксується, оскільки бодікамера знята поліцейською і залишена в авто об`єктивом до низу. Поліцейський Лисак Ю.С., який складав протокол про адмінправопорушення не пропонував водієві проходити огляд, а фіксував її відмову зі слів своїх колег.

Крім того, свідок ОСОБА_3 підтвердив пояснення ОСОБА_1 про те, що вона була твереза, а працівниками поліції їй не вірно роз`яснювались наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння тоді, коли вона просила все ж оглянути її.

Відеодокази, надані поліцейськими, не спростовують версію захисту і фактично не свідчать про безперервність проведеної відеозйомки, в ході якої упродовж 10-ти хвилин події на вулиці поліцією не фіксуються без жодної об`єктивної необхідності.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п. 4.1 рішення Конституційного суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі № 1-135/2018 (5846/17) зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд враховує, що стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Суд, керуючись принципом «поза розумним сумнівом» вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів щодо обставин правопорушення є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Отже, приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_2 , а саме відсутності належних доказів, які б засвідчували факт її відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та ненадання суду переконливих доказів, суд доходить висновку, що при розгляді справи не доведено наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 124, 130 ч. 1, 247 ч. 1 п. 1, 251, 255, 268, 280, 283, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі відносно ОСОБА_2 ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Могилів-Подільський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя Ю. А. Ясінський