ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1643/24 Справа № 233/1073/24 Суддя у 1-й інстанції - Леміщенко О. О. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м.Кривий Ріг

18.06.2024р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області Залізняк Р.М., розглянувши в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області клопотання захисника Пекареніна А.А. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15.04.2024р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

в с т а н о в и л а :

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15.04.2024р. ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Захисник Пекаренін А.А., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 оскаржив постанову суду першої інстанції в апеляційному порядку, та у зв`язку з тим, що апеляційна скарга подана за межами строку на апеляційне оскарження, заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, дійшов висновку про повернення апеляційної скарги апелянту за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржувана постанова була прийнята судом першої інстанції 15.04.2024р., особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Пекаренін А.А. особисто приймали участь у судовому засіданні, після завершення судового зсідання, та проголошення судом вступної та резолютивної частини оскаржуваної постанови ОСОБА_1 особисто отримав її копію, що підтверджується відповідною розпискою.

(а.с. 55)

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення 06.05.2024р. захисником ОСОБА_2 було подано апеляційну скаргу на оскаржувану постанову із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

(а.с. 60-70)

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 31.05.2024р. у поновленні строку відмовлено, апеляційну скаргу повергнуто апелянту, оскільки при розгляді клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції не встановлено поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження.

(а.с. 77)

При розгляді клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції встановив факт обізнаності ОСОБА_1 про існуюче щодо нього провадження у справі про адміністративне правопорушення, та його безпосередню участь разом із захисником у судовому засіданні 15.04.2024р., наголосив, що відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, початок строку апеляційного оскарження починає свій перебіг саме з дня проголошення судового рішення, який ОСОБА_1 не було дотримано, та у зв`язку з чим не встановив поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, достатніх для його поновлення.

17.06.2024р. до Дніпропетровського апеляційного суду захисником Пекареніним А.А. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вдруге подана апеляційна скарга із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15.04.2024р. щодо ОСОБА_1 .

Як зазначено вище, питання поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції вже було предметом розгляду суду апеляційної інстанції, за наслідками якого у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції було відмовлено.

Суд апеляційної інстанції мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_1 був присутнім у судовому засіданні, 15.04.2024р. особисто отримав копію резолютивної частини оскаржуваної постанови, проте належним чином не дотримався своїх процесуальних обов`язків у розумінні вимог ст. 294 КУпАП .

Суд апеляційної інстанції у постанові від 31.05.2024р. дійшов висновку, що сторона захисту не навела об`єктивних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої.

Суд апеляційної інстанції при розгляді повторного клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції вважає необхідним застосувати та дотриматись принципу правової визначеності та обов`язковості судового рішення.

Так, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що до можливості поновлення строків оскарження, як такої, слід ставитися із пересторогою, зазначаючи, що поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, зі спливом значного терміну, має бути дуже обережним і обґрунтованим. Так, у п. 40 та у п. 41 справи «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03.04.2008 р.), суд визначив, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду, за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, де ОСОБА_1 отримав тільки резолютивну частину постанови, проте не отримав її повного тексту. ЄСПЛ визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати поважні та непереборні підстави, проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того у справі «Устименко проти України» ЄСПЛ зазначив, що рішення про поновлення строку на оскарження може порушити принцип правової визначеності, та свобода розсуду судів при вирішенні питання про поновлення строку не є необмеженою. У кожному випадку суди мають встановлювати, чи виправдовують причини поновлення строку на оскарження втручання у принцип остаточності судового рішення. ЄСПЛ у вказаному рішенні наголосив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України» п. 41, від 03.04.2008р)».

У даному випадку суд апеляційної інстанції не вбачає достатніх та вагомих підстав для втручання у принцип правової визначеності, оскільки клопотання захисника в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було предметом судового розгляду, та була винесена постанова суду з розглядом по суті зазначеного клопотання.

Суд апеляційної інстанції окремо звертає увагу, що строки, встановлені між іншим ЦПК України, КПК України та КУпАП, є обов`язковими для учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію.

Можливість подання первинної апеляційної скарги, до з`ясування апелянтом мотивів суду, викладених у оскаржуваному рішенні, не позбавляє можливості подання доповнень до апеляційної скарги із викладенням розширених (більш конкретизованих) доводів щодо незгоди із рішенням суду.

Подання первинної апеляційної скарги підтвердить належну процесуальну поведінку особи, та не призведе до подальшого невиправданого руху справи, пов`язаного із виконанням судового рішення, зокрема вжиття заходів повноважними органами дій, передбачених для сплати штрафу, вилучення водійського посвідчення тощо, про що зокрема йдеться мова у даній справі.

Що стосується даної справи про адміністративне правопорушення, то відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, оскаржувана постанова набрала законної сили 24.04.2024р., суд першої інстанції не може бути обізнаним про подання апеляційної скарги поштовим відправленням та дату надходження справи до суду, у зв`язку з чим, приступає до виконання судового рішення, що має наслідком певні юридичні дії з боку держави. А тому процес належного апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, а отже і прояв належної процесуальної поведінки, є гарантією як юридичної визначеності судового рішення, так і економії державного ресурсу.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для повторного прийняття до розгляду клопотання захисника Пекареніна А.А. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду щодо ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Клопотання захисника ОСОБА_2 в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15.04.2024р. ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без розгляду.

Клопотання апелянта разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала - захиснику Пекареніну Андрію Анатолійовичу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя