Номер провадження: 33/813/446/24
Номер справи місцевого суду: 516/724/23
Головуючий у першій інстанції Под`ячева І. Д.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

01.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Коновалової В.А.,

за участю секретаря судового засідання Мокана В.В.,

потерпілої ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса в залі суду апеляційну скаргу

потерпілої ОСОБА_1

на постанову Теплодарського міського суду Одеської області від 27 грудня 2023 року, у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 173 КУпАП

в с т а н о в и в

Короткий зміст постанови суду першої інстанції

Постановою Теплодарського міського суду Одеської області від 27 грудня 2023 року адміністративну справу відносно ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Теплодарського міського суду Одеської області від 27 грудня 2023 року скасувати, прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції не допитав свідка ОСОБА_3 , також не враховано факт вчинення адміністративного правопорушення у присутності онука ОСОБА_1 . Вважає, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримала, та просила її задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення потерпілої, апеляційний суд вважає необхідним зазначити таке.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

На підтвердження вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, до суду надано протокол серії ВАД № 008009 від 23.11.2023 року.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 008009 від 23.11.2023 року, 04 листопада 2023 року приблизно о 8:24 громадянка ОСОБА_2 біля центрального ринку за адресою: АДРЕСА_1 , підійшла до громадянки ОСОБА_1 та в присутності громадян почала ображати принизливими словами та погрожувати фізичною розправою та заявила, що буде робити це, коли буде бачити ОСОБА_1 , чим порушила громадський порядок та спокій громадян.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту протоколу, пояснення особи правопорушника та потерпілої, хоча обставини події і відбувались в громадському місці, однак вони відбувались виключно між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки між ними існує приватний конфлікт. Суд першої інстанції вважав, що хоча особа і вчинила певні дії, проте вони не підпадають під дію ст. 173 КУпАП, оскільки не були направленні на порушення громадського порядку та спокою громадян, вони були направлені проти однієї особи у зв`язку із наявністю неприязних відносин між ними.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи справу, суд першої інстанції належним встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з огляду на таке.

Відповідальність за ст. 173 КУпАП настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивною ознакою об`єктивної сторони дрібного хуліганства є місце його вчинення, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також переходи, стадіони.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки правопорушника. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

При розгляді адміністративних справ про хуліганство необхідно встановити всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясувати чи порушила особа своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, а також з`ясувати причини й умови, що призвели до вчинення хуліганства.

Згідно заяви начальнику Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області від 04.11.2023 року ОСОБА_1 просила притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, яка 04.11.2023 приблизно о 08.24 годині біля центрального ринку підійшла та в присутності громадян почала ображати принизливими словами та фізичною розправою та заявила, що буде робити це, коли буде бачити її, або зустрічати її сім`ю. Все це вона буде робити бо ОСОБА_1 стала випадковим свідком її конфлікту з сусідкою 17.10.2023 року.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 остання пояснила, що у неї є сусідка яка мешкає на другому поверсі ОСОБА_2 . 04.11.2023 року ОСОБА_2 біля центрального ринку за адресою: АДРЕСА_1 , почала ображати принизливими словами та фізичною розправою погрожувала фізичною розправою їй та її родині. ЇЇ це дуже обурило, оскільки вона ніколи не ображала, а ОСОБА_2 почала себе так поводити через свої власні розсуди, начебто через підтримку ОСОБА_4 у виниклому між ними конфлікті. Ще її обурило оскільки це відбулось у присутності внука, якому тільки виповнилось шість років та було багато оточуючих людей. ОСОБА_2 принизила її честь та гідність своїми безпідставними образами, а також порушила громадський порядок та спокій громадян.

З рапорта ДОП СДОП ВПр Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області ст. лейтенанта поліції Подрєзової К. від 23.11.2023 року вбачається, що у неї на розгляді є матеріал, який зареєстрований до журналу ЄО № 17671 від 04.11.2023 року, в якому міститься заява від громадянки ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності громадянку ОСОБА_2 , яка 04.11.2023 року приблизно о 08:24 біля центрального ринку в присутності громадян почала її ображати принизливими словами та погрожувати фізичною розправою. Після чого було опитано громадянку ОСОБА_5 та встановлено що свідком цього конфлікту є громадянка на ім`я ОСОБА_6 , яка в телефонній розмові пояснила що, дійсно громадянка ОСОБА_2 ображала громадянку ОСОБА_7 принизливими словами, кричала у її бік на всю вулицю. Під час розгляду вказаного матеріалу відносно громадянки ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173 КУпАП.

Однак апеляційний суд зазначає, що сам лише факт наявності між сторонами конфліктної ситуації безумовно не може свідчити про вчинення ОСОБА_2 дрібного хуліганства в розумінні ст. 173 КУпАП.

З суб`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Тобто, дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на суспільний порядок. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Для юридичної оцінки діяння за статтею 173 КУпАП обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього правопорушення у виді порушення громадського порядку і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.

Під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_2 надала письмові пояснення в яких, зокрема зазначила, що у неї з ОСОБА_1 погані стосунки. Протокол про адміністративне правопорушення складений за її відсутності. Нікому вона не погрожувала та не ображала.

На підставі викладеного вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надано суперечливі пояснення щодо подій, які відбувались 04.11.2023 року біля центрального ринку за адресою: м. Теплодар, вул. Піонерна, 6.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, за відсутності будь-яких інших доказів також не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, обставини, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, суб`єктом, який його склав, повинні підтверджуватись іншими зібраними цим суб`єктом доказами.

Рапорт працівника поліції не є належним та допустимим доказом, оскільки не містить підпису особи, яка його склала.

Отже, в матеріалах справи окрім протоколу та пояснень сторін, які суперечать один одному, відсутні інші докази того, що ОСОБА_2 з метою прояву неповаги до суспільства вчинено дії, які охоплюються об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Доводи щодо неврахування пояснень свідків, апеляційний суд відхиляє, оскільки як під час розгляду справи судом першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду у визначеному законом порядку не заявлялось клопотань про виклик свідків, апеляційна скарга відповідного клопотання також не містить.

Посилання на те, що діями ОСОБА_2 завдано шкоди онуку потерпілої, колегія суддів не бере до уваги, оскільки останній потерпілим не визнаний, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 008009 від 23.11.2023 року відомостей щодо нього не містить.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Враховуючи викладене та оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, апеляційний суд вважає, висновок суду першої інстанції щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, обґрунтованим, тому постанова Теплодарського міського суду Одеської області від 27 грудня 2023 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга потерпілої ОСОБА_1 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_1 відмовити.

Постанову Теплодарського міського суду Одеської області від 27 грудня 2023 року, якою провадження у справі відносно ОСОБА_2 закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Коновалова