Справа № 167/1330/23 Провадження №33/802/315/24 Головуючий у 1 інстанції:Шептицька Н. В.
Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Таровської А.А., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Нівчика А.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює на постанову судді Рожищенського районного суду Волинської області від 26 березня 2024 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 02 грудня 2023 року о 10 год. 35 хв. на вул. Шилокадзе, 2 А у м. Рожище, Луцькоого району, Волинської області керував транспортним засобом марки «Шкода Октавія А7» н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (даліПДР).

Не погоджуючись із постановою судді першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати, як незаконну через неповноту з`ясування усіх обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам вчиненого, порушення норм матеріального та неправильного застосування норм процесуального права. Зазначає, що у виниклій ситуації, яка є предметом судового розгляду, транспортний засіб під його керуванням, був зупинений безпідставно. Поліцейські свідомо не роз`яснили йому право, у разі незгоди із результатами спеціального технічного засобу на проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, або ж, відмовитись від проходження будь-якого огляду, загалом, аналогічно, як і передбачені ст. 268 КУпАП права Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 196436 від 02 грудня 2023 року не містить усіх необхідних для його розгляду даних, зокрема у ньому не зазначено ознак алкогольного сп`яніння, невірно зазначено відомості про транспортний засіб (його марка та модель), що дає підстави для припущення, що даний автомобіль не має ніякого відношення до події. Суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що з моменту останнього калібрування газоаналізатора «Alcotestr Drager 6820» минуло майже 12 місяців, що є граничним терміном для повторного калібрування, і могло, як вважає ОСОБА_1 , спричинити похибку, а сам результат тесту не набагато відрізняється від допустимого значення. Усе наведене вище, а також факт його не відсторонення від керування транспортним засобом, є достатніми підставами для скасування постанови судді першої інстанції та закриття провадження по справі на підстав п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Нівчика А.М., які підтримали подану апеляційну скаргу, доходжу такого висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом було дотримано.

Згідно із п. 2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеного пункту Правил дорожнього руху передбачена ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно із п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Іструкції).

У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Так факт вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 196436 від 02 грудня 2023 року, за змістом якого перший керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначено про наявність виявлених у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння - різкого запаху алкоголю з порожнини рота; роздруківкою результату тесту газоаналізатора «Alcotestr Drager 6820» від 02 грудня 2023 року із результатом 0, 26 ‰, відеозаписом з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліцейського який,з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є належним, допустимим та достатнім доказами вини ОСОБА_1 , а також усними поясненнями інспектора поліції Цьопича А.В., який оформляв адміністративні матеріали що нього.

Сукупність зазначених доказів належних та допустимих, цілком обґрунтовано взята до уваги судом, і протилежного, при перевірці доводів апеляційної скарги, не установлено.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення відповідає вимогам, установлених ст. 256 КУпАП, є процесуальним документом про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідним чином оформлений, уповноваженою на це особою. Тоді як твердження ОСОБА_1 про недостовірність зазначених у ньому відомостей щодо номерного знаку транспортного засобу, за умови відсутності у протоколі, як при озвученні його змісту, так і при проставленні у ньому підпису, будь-яких зауважень останнього, не зазначення ознак алкогольного сп`яніння, які озвучувались поліцейським, жодним чином не впливають на допустимість його як доказу.

Відеозаписом з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліцейського стверджується, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , як безпідставно зазначає апелянт, не була свавільною та безпідставною. Ним, як водієм транспортного засобу, було порушено п. 2.3 (в) ремінь безпеки не використовувався у відповідності до правил безпеки, що могло нести загрозу життю та здоров`ю, йому як водію. У подальшому, при перевірці усіх документів, було також установлено відсутність у ОСОБА_1 страхового полісу, а в ході спілкування з ним, виявлено різкий запах алкоголю з порожнини рота, через що і було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на місці зупинки автомобіля з використанням спеціального технічного засобу «Alcotestr Drager 6820». Першочергово, від проходження такого огляду, на місці зупинки, ОСОБА_1 відмовився, виявивши бажання їхати до медичного закладу, однак, через незначний проміжок часу погодився. Поліцейський достатньо чітко та зрозуміло роз`яснив йому наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, дістав герметично запакований мундштук, зробив контрольний замір повітря. Результат тесту показав 0, 26 ‰.І з таким результатом останній погодився, будь-яких заперечень не висловлював, на проходженні огляду у лікарні не наполягав, що також стверджується його особистим підписом у роздруківці результату тесту газоаналізатора «Alcotestr Drager 6820» від 02 грудня 2023 року, після чого йому було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституцією України та ст. 268 КУпАП.

Досліджені файли не викликають сумніву у достовірності відображених на них подій, і у сукупності із іншими доказами, свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тоді як процедура проведення огляду, на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння, повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання, стверджується сукупністю належних та допустимих доказів, наявних у матеріалах справи.

Газоаналізатор «Alcotestr Drager 6820», який застосовувався поліцейськими для огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, дозволений МОЗ, має відповідне свідоцтво про його державну реєстрацію, з моменту його останнього калібрування не минуло 12 місяців, тому цілком підставно застосований поліцейським, а здобуті із його використанням докази є належними та допустимими.

Щодо оцінки тверджень ОСОБА_1 про не перебування у стані алкогольного сп`яніння, з урахуванням похибки спеціального технічного засобу«Drager Alcotest 6820» та положень Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, яка ратифікована УРСР 25 квітня 1974 року, слід зазначити таке.

Відповідно до статті 8 пункту 5 Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25 квітня 1974 року, із змінами, внесеними Європейською угодою, якою доповнено Конвенцію про дорожній рух від 01 травня 1971 року, зі змінами та доповненнями, в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Наведена вище норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким настає алкогольне сп`яніння. Проте, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,25 мг у видихуваному повітрі, що й має місце в Україні, де встановлено мінімальний показник рівня алкоголю 0,2 ‰.

Відтак, положення зазначеної Конвенції застосуванню, у зазначеному випадку, не підлягають.

Отже, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, є правильно установлений поліцейськими та підтверджений судом.

Не відсторонення його від подальшого керування транспортного засобу є невиконанням вимог ст. 266 КУпАП, і фактично невжиттям заходу забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення, який суттєвого впливу на законність постанови судді першої інстанції, з урахуванням підтверджених у апеляційному суді, обставин вчиненого, немає.

Наведене у своїй сукупності свідчить про правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, суд першої інстанції врахував фактичні обставини вчиненого та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Ураховуючи вищезазначене та зібрані у справі докази, яким суд першої інстанції дав правильну правову оцінку, доходжу висновку про законність оскаржуваної постанови судді від 26 березня 2024 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та відсутність підстав для задоволення поданої ним апеляційної скарги, з наведених у ній мотивів

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Рожищенського районного суду Волинської області від 26 березня 2024 року щодо нього - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя