ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1655/24 Справа № 205/466/24 Суддя у 1-й інстанції - Калініченко О.А. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2024 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подану на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 164-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

встановила:

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164-10 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Відповідно до змісту постанови суду, 05 січня 2024 року о 15 годині 10 хвилин ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. В. Діївська, 185 здійснював прийом металобрухту від населення не маючи на це відповідних документів, чим порушив законодавство що здійснює операції з металобрухтом. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 2 ст. 164-10 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої просить про скасування постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2024 року та закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку оскарження постанови суду першої інстанції з огляду на те, що оскаржувана постанова суду від 20 лютого 2024 року ним була вперше отримана 11 червня 2024 року, про що мається розписка в матеріалах адміністративної справи.

Обґрунтовуючи доводи поданої апеляційної скарги зазначає, що в порушення вимог ст.252 КУпАП, досліджуючи матеріали справи суд не оцінив всебічно, в повному обсязі та об`єктивно всі докази та обставини справи в їх сукупності, у зв`язку з чим виніс постанову про визнання мене винуватим і наклав на мене, ОСОБА_1 , адміністративне стягнення.

Так, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164-10 КУПАП, в частині здійснення порушення законодавства, що регулює здійснення заготівлі металобрухту та операцій з металобрухтом можуть бути виключно посадова особа суб`єкта господарювання або громадянин - суб`єкт підприємницької діяльності. Натомість, належних доказів того, що ОСОБА_1 є чи був посадовою особою суб`єкта господарювання або суб`єктом підприємницької діяльності, матеріли справи не містять, оскільки він не являється ні посадовою особою суб`єктом господарювання, ні суб`єктом підприємницької діяльності.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, але його неявка, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Перевіривши витребувані із Ленінського районного суду м. Дніпропетровська матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 164-10 КУпАП, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, суддя дійшла до наступного висновку.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено (ст. 294 КУпАП).

Право апеляційного оскарження можливе абсолютно по кожному адміністративному правопорушенню (ст.ст. 130, 124, 172-11, 184 КУпАП та інші правопорушення).

Розглядаючи клопотання про поновлення апелянту строків апеляційного оскарження зазначеної судової постанови, апеляційний суд вважає доводи апелянта слушними, оскільки ним пропущено строк апеляційного оскарження з підстав, які не залежали від нього. Так, матеріалами справи не містять відомостей про належне повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, а також не містять відомостей направлення оскаржуваного судового рішення безпосередньо ОСОБА_1 та отримання ним копії даного судового рішення. Тому, на думку апеляційного суду, наявні підстави для поновлення строків апеляційного оскарження постанови як пропущені із поважних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст. 7, 9 КУпАП допустив спрощений підхід при розгляді адміністративного провадження за ч. 2 ст. 164-10 КУпАП, всебічно не з`ясувавши всіх обставин події провадження у справі про адміністративне правопорушення. Такий висновок апеляційного суду ґрунтується на наступному.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Частиною 2 статті 164-10 КУпАП передбачена відповідальність за приймання металобрухту посадовою особою суб`єкта господарювання або громадянином - суб`єктом підприємницької діяльності, що здійснює заготівлю, переробку, металургійну переробку металобрухту, без складання акта приймання, визначеного Законом України «Про металобрухт».

Таким чином, диспозиція ч. 2 ст. 164-10 КУпАП містить посилання на спеціальний статус суб`єкта даного правопорушення, а адміністративна відповідальність за порушення законодавства, що регулює здійснення операцій з металобрухтом, фізичних осіб, які не наділені даним спеціальним статусом, не передбачена.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно нього був посадовою особою суб`єкта господарювання або громадянином - суб`єктом підприємницької діяльності, що здійснює заготівлю, переробку, металургійну переробку металобрухту, а тому він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164-10 КУпАП.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_1 є чи був посадовою особою суб`єкта господарювання або суб`єктом підприємницької діяльності.

Враховуючи викладене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням того, що всі сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь та винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні жодні докази того, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164-10 КУпАП, приходжу до висновку, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164-10 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2024 року - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2024 року, як пропущеного з поважних підстав.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити. Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2024 року, про визнання винним і притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.164-10 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя

Дніпровського апеляційного суду О.В. Рябчун