Справа № 489/6397/23
Провадження № 3/489/91/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Постанова

іменем України

18 березня 2024 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Гриненко Михайло Вікторович, розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №561666 від 10.10.2023, 10.10.2023 о 12.15 год. в м. Миколаєві по вул. Вінграновського, 37, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "BMW 524", д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі.

ОСОБА_1 в судові засідання 21.11.2023, 23.01.202а, 13.02.2024 та 18.03.2024 жодного разу не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судовими повістками за вказаним у протоколі зареєстрованим місцем проживання та оголошенням на сайті судової влади. До суду не подавав клопотань про відкладення розгляду справи. При складенні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 власноруч зробив записи у ньому про свою незгоду з протоколом, при цьому не виклавши жодних мотивів такої незгоди. Таким чином, суддею вжито достатніх та вичерпних заходів для виклику особи до суду для реалізації свого права на захист від пред`явленого йому обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, реалізуючи яке ОСОБА_1 уклав договір із адвокатом про захист його інтересів при розгляді даної справи.

Залучений ОСОБА_1 захисник, адвокат Костенюк М.В., з`явилася в судові засідання 23.01.2024 та 18.03.2024, надала суду письмові заперечення проти інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення та просила закрити провадження у справі через відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Також захисник подала клопотання про необхідність відкладення розгляду справи для виклику ОСОБА_1 , який проходить службу у ЗСУ. Враховуючи той факт, що суддею було вжито всіх можливих заходів для забезпечення участі особи при розгляді справи в суді, шляхом неодноразового призначення судових засідань, в які остання не з`явилася, враховуючи встановлені ст. 277 КУпАП строки розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого і публічного розгляду справи упродовж розумного строку, а також факт залучення особою, щодо якої складений протокол, захисника для захисту її прав, який реалізував своє право взяти участь в судових засіданнях та заявити суду позицію сторони захисту з приводу інкримінованого особі правопорушення, суддя дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та за участю його захисника Костенюк М.В.

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали, що знаходяться у справі (протокол про адміністративне правопорушення; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського; довідку УПП в Миколаївській області від 11.10.2023), суддя дійшов таких висновків.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою складений протокол відносно ОСОБА_1 , встановлена адміністративна відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частин 2, 3 та 6 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з вимогами пункту 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ та МВС.

Пункт 3 зазначеного Порядку передбачає можливість проведення огляду як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), так і лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, а значить погодився виконувати додатково покладені на нього обов`язки, встановлені нормами законодавства України, в тому числі і Правилами дорожнього руху України, пунктом 2.5 яких зобов`язано водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідженням відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів поліцейських встановлено, що за вказаних у протоколі обставин ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом із вказаними у протоколі ознаками алкогольного сп`яніння (порушення мови, порушення координації рухів) та на неодноразово висловлені законні вимоги поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також у закладі охорони здоров`я, після повідомлення поліцейським ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, останній категорично відмовився.

Що стосується позиції сторони захисту щодо того, що поліцейський безпосередньо на відеозаписі не зафіксував у водія ознак сп`яніння, то суддя зазначає, що ані п. 2.5 ПДР, ані ст. 130 КУпАП, ані ст. 266 КУпАП не вимагають такої фіксації поліцейським чи озвучення ним відповідних ознак сп`яніння у особи, зокрема під час проведення відеофіксації його спілкування з водієм транспортного засобу та пропозиції йому пройти огляд на стан сп`яніння.

Натомість положення вищевказаних Порядку та Iнструкції вказують на те, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння. І лише при оформленні відповідного протоколу про адміністративне правопорушення поліцейський відповідно до Порядку зобов`язаний вказати ознаки сп`яніння, які він сприймав особисто та які дали йому підстави вважати, що водій перебуває в стані сп`яніння. У випадку, який є предметом даного судового розгляду, вказані обов`язки поліцейськими виконані та в тексті протоколів поліцейськими відповідні ознаки зафіксовані. Натомість протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до статей 251, 252 КУпАП, є не тільки підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, а і доказом по справі.

Крім того, з досліджених відеозаписів вбачається, що під час спілкування з поліцейськими, які пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я, поведінка останнього не відповідала обстановці, в якій він перебував, що виявлялося у тому, що він висловлювався нецензурною лайкою, його мова та координація рухів були порушені.

Крім того, зміст відеозаписів свідчить про те, що відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах відповідно до вимог ст. 40 Закону України "По національну поліцію". Відеозаписи події відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, відповідно до вимог якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису. При цьому тривалість та зміст відеозаписів дозволяють встановити повні та необхідні відомості щодо обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмови від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки з допомогою спеціального технічного засобу та в закладі охорони здоров`я.

Також складений протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про події правопорушення та особу, яка його вчинила.

Згідно з довідкою УПП в Миколаївській області від 11.10.2023, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував (має) посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_3 від 23.02.2007.

Оцінивши сукупність досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов висновку, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дійсно керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.

При цьому суддя критично оцінює як доказ невинуватості ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні посилання захисника на те, що поліцейські не пропонували останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я, оскільки з досліджених суддею відеозаписів однозначно вбачається, що поліцейські, які спілкувалися з ОСОБА_1 , неодноразово пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, і лише отримавши його незгоду пройти огляд в закладі охорони здоров`я, склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Також неспроможними є твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом за вказаних обставин, тому що факт керування не зафіксований безпосередньо відеозаписами з нагрудного реєстратора поліцейських, оскільки з досліджених відеозаписів вбачається, що на повідомлення поліцейськими ОСОБА_1 про те, що він керував транспортним засобом з ознаками сп`яніння, останній особисто підтвердив, що проїхав лише 20 метрів (відео: 12:30:00-12:31:00 год.), а також під час спілкування по телефону ОСОБА_1 повідомив співпромовнику, що проїхав на авто лише 20 м (відео: 12:34:20-12:34:40 год.)

Крім того, на відеозаписі зафіксовано, що біля ОСОБА_1 знаходилася особа жіночої статі, яка також підтвердила, що ОСОБА_1 , «будучи випивший, перегнав автомобіль» (відео: 12:31:00-12:32:00 год.).

Вказані дані відеозаписів повністю та поза розумним сумнівом доводять, що ОСОБА_1 за викладених у протоколі обставин дійсно керував транспортним засобом.

Також не можуть бути доказом невинуватості ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні посилання захисника на те, що в матеріалах справи наявний акт огляду водія на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, хоча насправді ОСОБА_1 такий огляд не проходив, що є порушенням процедури огляду особи на стан сп`яніння, оскільки, по-перше, у вказаному акті зазначено не результати огляду особи на стан сп`яніння на місці зупинки з допомогою спеціального технічного засобу, а в ньому стоїть відмітка про те, що ОСОБА_1 відмовився від огляду, що останній підтвердив власним підписом.

По-друге, протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується не керування транспортним засобом саме в стані алкогольного сп`яніння, наявність якого має бути встановлена відповідно до визначеної законом процедури огляду та оформлення її результатів, а відмова особи від такого огляду.

При цьому, факт відмови ОСОБА_1 повністю зафіксований дослідженими відеозаписами, на яких останній категорично відмовився від огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я.

Також пунктом 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, однозначно встановлено обов`язок складення поліцейськими акту огляду лише у випадку проведення поліцейськими, зі згоди водія, такого огляду з використанням спеціальних технічних засобів, і в такому акті зазначаються саме результати огляду, які є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності саме за керуванням транспортним засобом в стані сп`яніння, а не за відмову від огляду.

Проте в даній справі ОСОБА_1 категорично відмовився на неодноразові пропозиції поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, тобто огляд фактично не проводився, у зв`язку з чим, виходячи з положень вказаного нормативного акту у поліцейських були відсутні обов`язки складати акт огляду водія.

Також, виходячи з того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, поліцейський зазначив у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння про те, що ОСОБА_1 , виявляючи ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів) відмовився від огляду в закладі охорони здоров`я.

Таким чином, встановлені суддею обставини вказують на наявність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні інкримінованого їй правопорушення та своїми діями вона вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим підлягає адміністративній відповідальності за вчинене правопорушення.

Враховуючи особу, яка притягується до адміністративної відповідальності (вперше притягується), обставини вчинення адміністративного правопорушення, вважаю за доцільне накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції ст. 130 КУпАП, яка містить безальтернативний вид накладення стягнення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», з особи, на яку накладено стягнення, підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Керуючись статтями 36, 252, 280, 283, 291, 294 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач коштів: Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300, рахунок отримувача: UA0014001) з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, рахунок отримувача: UA0026001).

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.В. Гриненко