Справа № 274/3707/24 Провадження № 3/0274/1436/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2024 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Хоцька Л.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючої,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні стягнення, -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 550900 від 22.04.2024, ОСОБА_1 03.04.2024, за адресою: АДРЕСА_2 , ухилялася від виконання покладених на неї батьківських обов`язків відносно дитини: ОСОБА_2 , 2009 р.н., не забезпечила необхідних умов навчання, виховання, які передбачені ст. 150 Сімейного кодексу України та ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», дитина порушує правила поведінки в навчальному закладі, ОСОБА_1 не забезпечує і не докладає достатньо зусиль, щоб виховувати сина в дусі поваги до інших людей, їх прав та свобод.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винуватою себе визнала, пояснила, що провела із сином бесіду виховного характеру.

Суд, дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 550900 від 22.04.2024;

- повідомлення від 03.04.2024 директора БМЛ № 15 до начальника Бердичівського РВП;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 22.04.2024, ОСОБА_3 ;

- свідоцтво про народження ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого його матір`ю є ОСОБА_1 .

Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, суду не надано, тому вищевикладені докази суд вважає належними та допустимими, та в своїй сукупності достатніми.

Частиною 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 №789 встановлено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Суд неупереджено, всебічно та повно оцінивши всі докази по справі дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП є повністю доведеною.

Суд бере до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 280 КУпАП обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, визначені статтями 34-35 КУпАП судом не встановлено.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу винної, ступінь провини, суд вважає за можливе, при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, застосувати положення ст. 22 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголосивши усне зауваження.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення та враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити за малозначністю вчиненого правопорушення, то відповідно судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 22, 23, 184, 268, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та звільнити її від адміністративної відповідальності, на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку з малозначністю адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.М. Хоцька