ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого начальником відділу УЗДТ ПАТ «Центральний гірничозбагачувальний комбінат», мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130, ст.124, ст. 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, із застосуванням ст. 36 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки; стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2024 року встановлено, що 09.12.2023 року об 16 год. 01 хв. в м. Кривому Розі в Саксаганському районі по вул. Космонавтів, буд. 36, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Pointer д.н.з. НОМЕР_1 . не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, під час руху на транспортному засобі заднім ходом не переконався, що це буде безпечним та не створить небезпеки та перешкод іншим учасникам руху та за потреби не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_2 , який раніше припаркувала громадянка ОСОБА_2 Автомобілі отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальних збитків. Зафіксовано 475629, 475623. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 10.9 Правил дорожнього руху України.

Крім того, після скоєння ДТП, що мало місце 09.12.2023 об 16 год. 01 хв. в м. Кривому Розі в Саксаганському районі по вул. Космонавтів, буд. 36, водій ОСОБА_1 залишив місце ДТП, до якої був причетний та вживав алкогольні напої, а саме «Горілку», що підтверджується тестом «Драгер» алкотест 7510 ARND -0040 № 222, проба позитивна 2.47 проміле. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія на місці виявлення транспортного засобу. Порушення зафіксовано 475629, 475623.

Доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з постановою суду 1-ї інстанції особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки розгляд справи відбувся за його відсутності, а копію постанови йому була надана невчасно.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2024 року відносно нього, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд 1-ї інстанції невірно вказав в оскарженій постанові місце ДТП, оскільки зіткнення відбулося на прибудинковій території, де не було ні руху, ні людей.

Звертає увагу, що зіткнення не створило небезпеки для людей та руху, та ним не було виявлено пошкоджень у іншого транспортного засобу після його особистого огляду. Свідок, який прибіг на місце події вів себе неадекватно, кричав та ображав його жінку нецензурною лайкою. Зазначає, що суд невірно вказав, що свідок побіг за власницею іншого авто, оскільки свідок залишався на місці, коли ОСОБА_1 від`їжджав, та не підходив подивитись на ушкодження.

Звертає увагу, що поліція приїхала до нього додому через 3 години після подій. Він вживав в той день алкоголь, оскільки був вихідний, і він вважав, що ДТП не було, оскільки ним не було виявлено пошкоджень у іншого автомобіля.

Зауважує, що суд розглянув справу за його відсутності, здійснив допит свідка також в його відсутність, у зв`язку з чим він не мав можливості внести свої аргументи на свою користь. Вважає, що свідок з його боку також підлягає допиту.

Позиції сторін в суді :

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити з підстав, наведених в ній.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про день, час та місце судового розгляду, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надала.

Висновки суду:

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вважаю, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду 1-ї інстанції підлягає задоволенню, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду 1-ї інстанції зміні, виходячи з наступного.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 01 березня 2024 року за відсутності ОСОБА_1 . З матеріалів справи вбачається, що копію оскарженої постанови ОСОБА_1 отримав 21 березня року (а.с. 66), апеляційну скаргу вперше подав через суд 1-ї інстанції 21 березня 2024 року, без клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження. Вказана апеляційна скарга постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 квітня 2024 року була повернута ОСОБА_1 , оскільки до апеляційної скарги не було додано клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням причин поважності його пропуску.

Разом з тим, враховуючи, що при подачі 18 квітня 2024 року апеляційної скарги ОСОБА_1 було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із наведенням поважності причин його пропуску, а також ураховуючи вимоги п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання ОСОБА_1 та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскарженою постановою встановлено, що 09.12.2023 року об 16 год. 01 хв. в м. Кривому Розі в Саксаганському районі по вул. Космонавтів, буд. 36, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Pointer д.н.з. НОМЕР_1 . не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, під час руху на транспортному засобі заднім ходом не переконався, що це буде безпечним та не створить небезпеки та перешкод іншим учасникам руху та за потреби не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_2 , який раніше припаркувала громадянка ОСОБА_2 Автомобілі отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальних збитків. Зафіксовано 475629, 475623. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 10.9 Правил дорожнього руху України.

У своїх поясненнях, наданих суду 1-ї інстанції, так і під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 наполягає, що він не був причетний до ДТП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки нікому не було завдано шкоду та будь-яких пошкоджень, автомобілі отримали незначні пошкодження, яких майже не видно (подряпини). Наполягає, що судом було невірно встановлено місце вчинення правопорушення. Наполягає, що його вина недоведена.

Проте такі твердження апелянта повністю спростовані як за результатом судового розгляду в суді 1-ї інстанції, так і під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції наступними письмовими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №639127 від 09.12.2023 року, серії ААД №639125 від 09.12.2023 року, серії ААД №639126 від 09.12.2023 року, в яких викладені обставини скоєних правопорушень ОСОБА_1 , передбачені ч. 4 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП;

- схемою місця ДТП від 09.12.2023 року та фототаблицею до неї, в яких зафіксовані ділянка дороги на якій відбулися події, місце зіткнення транспортних засобів, що внаслідок ДТП автомобіль марки «Шкода фабія» д.н.з. НОМЕР_2 , отримав пошкодження передньої правої частини;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 ;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану сп`яніння від 09.12.2023 року;

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 09.12.2023 року;

- результатом алкотестеру Драгер, результат 2,47 проміле;

- рапортом інспектора поліції.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст. 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Перевіряючи наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, які заперечуються апелянтом, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2.3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно із п. 10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Так, судом 1-ї інстанції проаналізовано пояснення свідка ОСОБА_3 , допитаного в судовому засіданні, який показав, що живе по сусідству з місцем ДТП. Із вікна своєї квартири побачив чужу машину на парковочному місці. Який їздив невпевнено: туди - сюди. Потім водій «фольцфагена» вперся своєю машиною в машину потерпілої ОСОБА_4 . Тому він вийшов з квартири і підійшов до місця ДТП та побачив, що водій авто «фольцфаген» пошкодив авто «шкода» своїм крилом та дверцятами. Із водійського місця автомобіля «фольцфаген» вийшов чоловік, якого він впізнав по фотокартці в паспорті громадянина України, який долучений до матеріалів справи, як ОСОБА_1 . Крім того, фото останнього йому показували працівники поліції раніше. Жінка сиділа на передньому пасажирському сидінні. За кермом жінка не перебувала. Він спілкувався з водієм «фольцфагена», останній поводив себе неадекватно, але він не може впевнено сказати чи був він на момент ДТП в стані сп`яніння чи ні. Він попросив зачекати водія на приїзд ПП та потерпілої, яку він пішов кликати. Однак останній, після того як той зайшов у під`їзд покликати потерпілу, зник з місця ДТП.

Разом з тим, в судовому засіданні ОСОБА_1 надав пояснення, що свою провину визнає частково, оскільки вважає, що ДТП не було, оскільки автомобілі отримали незначні пошкодження, яких майже не видно (подряпини). Свідка ОСОБА_3 він бачив на місці ДТП, який поводився неадекватно, знімав його на телефон, тому вважає, що свідок наркоман. Крім того, він намагався встановити хто власник пошкодженого автомобіля, але не дізнався та поїхав додому, так як свідок провокував його на бійку. Також зазначив, що після так званого ДТП, працівники патрульної поліції приїхали через значний проміжок часу. Тому він поїхав до місця проживання та міг приймати алкоголь в свій неробочий час. В зв`язку з чим просить суд виправдати його за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень. В подальшому просив розглядати справу за його відсутності та від допиту своєї дружини ОСОБА_5 як свідка, відмовився, надав відповідну заяву (а.с. 57).

Отже, апеляційні доводи ОСОБА_1 в частині порушення його права судом через неможливість висловити свої питання свідку ОСОБА_3 та, що судом не було допитано свідка з його боку ОСОБА_5 , є необґрунтованими. Вимогами ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, 122-4, ч. 4 ст.130 КУпАП, які інкримінуються ОСОБА_1 , присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та неправильне встановлення місця вчинення ДТП позбавленні підстав, оскільки спростовуються даними схеми дорожньо-транспортної пригоди від 09.12.2023 року разом з фототаблицеми до неї, якими зафіксовано механізм дорожньо-транспортної пригоди, напрямки руху транспортних засобів та місце зіткнення транспортних засобів (а.с. 42-45), а також поясненнями свідка ОСОБА_3 , який спростував твердження ОСОБА_1 про відсутність факту ДТП та його місця вчинення, поясненнями ОСОБА_2 , в яких нею зазначені пошкодження, завдані при ДТП її автомобілю.

Таким чином, саме сукупністю вказаних вище доказів підтверджується винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правпорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а не лише взятими окремо доказами. Отже, з урахуванням встановлених судом обставин вчинення ДТП, механізму його вчинення, характеру механічних пошкоджень, суд приходить до висновку, що виникнення ДТП та механічні пошкодження транспортного засобу марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_2 , є прямим наслідком допущення ОСОБА_1 порушень п.п. 2.3 «б», 10.9 ПДР України та в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за ознакою порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Враховуючи, що в судовому засіданні апелянтом не доведено відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а також, не заперечується ОСОБА_1 , що з місця ДТП він поїхав, не дочекавшись власника автомобіля, якому було завдано пошкодження, після чого вдома він вживав алкогольні напої, апеляційний суд приходить до висновку про наявність складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД №639127 від 09.12.2023 року, серії ААД №639125 від 09.12.2023 року, серії ААД №639126 від 09.12.2023 року були складені стосовно ОСОБА_1 , проте у вступній та резолютивній частинах постанови суду 1-ї інстанції зазначено по-батькові особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності як « ОСОБА_6 ».

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що по-батькові особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , слід виправити та зазначити як « ОСОБА_7 » замість невірно встановленого судом « ОСОБА_6 », в іншій частині постанову суду 1-ї інстанції залишити без змін.

З врахуванням викладено, керуючись ст.294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2024 року, зазначивши у її вступній та резолютивній частинах правильне по-батькові особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП ОСОБА_1 як « ОСОБА_7 » замість невірно встановленого судом « ОСОБА_6 ».

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин