Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2024 року м. Рівне

Справа № 570/5088/23

Провадження № 33/4815/327/24

Рівненський апеляційний суд в складі судді Ковальчук Н. М.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Власик Вікторії Яківни на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 27 жовтня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 27 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 гривень.

Не погодившись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Власик В. Я. подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що оскаржувана постанова суду є незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Судом залишено поза увагою, що домашнє насильство важливо відрізняти від конфліктних ситуацій. Вважає, що лише факт конфліктної ситуації між колишніми співмешканцями не може свідчити про психологічне насильство в сім`ї у розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно протоколу ОСОБА_1 31.08.2023 року близько 13 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 , вчинив насильство в сім`ї відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_2 , а саме: ображав її нецензурними словами, кричав, своїми діями психологічного характеру міг завдати шкоди психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Вважає, що матеріали справи не містять належні, допустимі та достатні докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. ОСОБА_1 не визнає свою вину у вчиненні домашнього насильства 31.08.2023 року о 13 год. щодо своєї колишньої співмешканки ОСОБА_2 . Вважає, що наявні докази у справі свідчать про сварку між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Також вказує, що не було свідків даної події. Судом не враховано практику ЄСПЛ. Також вказує, що судом не було повідомлено ОСОБА_1 про розгляд справи, справу розглянуто без його участі, копію постанови йому не було направлено, вперше отримала під підпис копію постанови суду адвокат Власик В. Я. 07.03.2024 року. З огляду на зазначене просить: поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справ про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова відносно ОСОБА_1 винесена 27.10.2023 року, апеляційна скарга подана 18.03.2024 року, тобто після закінчення строків на апеляційне оскарження. Судом першої інстанції було направлено копію постанови ОСОБА_1 06.11.2023 року (а.с. 10), проте відсутні відомості про отримання останнім її копії. Згідно заяви, адвокат Власик В. Я. отримала копію постанови суду 07.03.2024 року, про що засвідчила своїм підписом (а.с. 13).

Зазначене свідчить, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин і його слід поновити.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 , його захисник - адвокат Власик В. Я. та потерпіла ОСОБА_2 не з"явились двічі. Вперше справа була призначена на 28.06.2024 року. Жоден із учасників провадження у судове засідання не з"явився, будь-яких заяв та клопотань до суду не подали, хоча про час та місце слухання справи були повідомлені. У зв"язку з неявкою учасників, справу призначено до слухання на 04.09.2024 на 11:00. Повідомлення про виклик до суду ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Власик В. Я. та потерпілу ОСОБА_2 на 04.09.2024 на 11:00 розміщено на офіційному сайті Судової влади України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 952160 від 11.09.2023 року ОСОБА_1 31.08.2023 року о 13 год. 00 хв., по місцю проживання колишньої співмешканки ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , вчинив насильство в сім`ї, а саме: ображав ОСОБА_2 нецензурними словами, кричав. Своїми діями психологічного характеру міг завдати шкоди психічному здоров`ю потерпілої. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.Потерпілою у протоколі зазначено - ОСОБА_2 .

При складанні протоколу, ОСОБА_1 надав письмові пояснення по суті порушення, які додано на окремому аркуші (а.с. 5).Протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписано, другий примірник протоколу ним отримано, що засвідчено його підписом.

У заяві від 31.08.2023 року та письмових поясненнях потерпіла ОСОБА_2 просить притягнути до відповідальності її колишнього чоловіка ОСОБА_1 , який вчиняє відносно неї домашнє насильство. Потерпіла ОСОБА_2 вказала, що 31.08.2023 року, за місцем її проживання, прийшов її колишній чоловік ОСОБА_1 та почав скандал, почав бити посуд, телефон побив, розкидав усі речі, після чого вона сказала, що викличе поліцію і її чоловік зразу пішов у невідомому напрямку (а.с. 4).

У письмових поясненнях від 11.09.2023 року ОСОБА_1 вказав, що 31.08.2023 року о 13 год. 00 хв. він прийшов по місцю проживання колишньої співмешканки ОСОБА_2 , з якою в них є спільна дитина, та хотів залишитися в будинку, але між ними виникла сварка, під час якої він кричав та виражався нецензурною лайкою (а.с. 5).

В матеріалах справи також містяться: Реєстрація ЄО № 9007 від 31.08.2023р. (а.с. 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно ст. 1 Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" від 15 листопада 2001 року, під насильством в сім`ї слід вважати будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї по відношенню до іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю. Психологічне насильство в сім`ї це насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими спеціально спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдатися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Ухвалюючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за події, що мали місце 31.08.2023 року, суд першої інстанції вірно врахував належні та допустимі докази про вчинення домашнього насильства.

Висновок суду першої інстанції є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на доказах, що є у справі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджена матеріалами справи, а наявність формальних неточностей у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для встановлення відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення, якщо винуватість такої особи підтверджується сукупністю доказів по справі.

Матеріали справи містять належні та допустимі докази, які вказують на вчинення ОСОБА_1 дій зазначених у диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП та настання для потерпілої особи наслідків, передбачених у цій статті.

Апеляційний суд розцінює доводи адвоката Власик В. Я. про невинуватість ОСОБА_1 , як спосіб захисту спрямований на уникнення відповідальності за вчинення правопорушення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законних висновків суду першої інстанції.

З огляду на вищезазначене, апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану постанову залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Власик Вікторії Яківні строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського районного суду Рівненської області від 27 жовтня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Власик Вікторії Яківни залишити без задоволення.

Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 27 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Ковальчук Н. М.