Справа№ 953/2919/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2024 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Зуб Г.А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, громадянина України, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 126 ч. 3 КУпАП,-

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 04.04.2024 серії ААД №644074, 04.04.2024 о 08 год. 10 хв. в м. Харків, вул. Сумська, 130А, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом HYUNDAI TUCSON д.н.з. НОМЕР_1 , маючи тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, встановлене постановою Харківського відділу ДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 12.03.2020 № 35550798, чим порушив вимоги ст.. 15 ЗУ «Про дорожній рух».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлений належним чином,

Представник ОСОБА_1 адвокат Кіншов Д.С. в судовому засіданні просив провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 126 ч. 3 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, зазначивши, що про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, встановлене постановою Харківського відділу ДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 12.03.2020 № 35550798, з підстав наявності заборгованості по сплаті аліментів, ОСОБА_1 не знав, оскільки аліменти надавав особисто колишній дружині та вчасно. На час складання протоколу про адміністративне правопорушення заборгованість була відсутня.

Суд, вислухавши представника правопорушника, дослідивши докази по справі, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Судовим розглядом встановлено, що 04.04.2024 о 08 год. 10 хв. в м. Харків, вул. Сумська, 130А, було зупинено водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом HYUNDAI TUCSON д.н.з. НОМЕР_1 , маючи тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Внаслідок зазначеної події, поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 644074 за порушення водієм ОСОБА_1 вимог ст.. 15 ЗУ «Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена статтею 126 ч. 3 КУпАП.

В якості доказу до адміністративного матеріалу додано постанову державного виконавця Міськрайонного відділу ДВС по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 12.03.2020 № 35550798, відповідно до якої відносно ОСОБА_1 , встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами у зв`язку з наявністю заборгованості по сплаті аліментів на користь ОСОБА_2 .

Разом з цим, 02.07.2024 до суду надійшла заява від адвоката Короля В.Р., який діє в інтересах ОСОБА_2 , в якій зазначено, що станом на день складання протоколу серії ААД № 644074 від 04.04.2024 заборгованість зі сплати аліментів за рішенням Харківського районного суду Харківської області від 17.08.2012 відсутня, оскільки виплачена в повному обсязі у готівковій формі.

Крім того, представником ОСОБА_1 адвокатом Кіншовим Д.С., 01.07.2024 до суду, у якості доказів надано: постанови головного державного виконавця Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 28.06.2024 про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про скасування заходів примусового виконання, про повернення виконавчого документа стягувачу (ВП № 35550798), зі змісту яких убачається, що заборгованість по сплаті аліментів у ОСОБА_1 відсутня.

Таким чином, судом встановлено, що на час складання протоколу серії ААД № 644074 від 04.04.2024, заборгованість зі сплати аліментів за рішенням Харківського районного суду Харківської області від 17.08.2012 у ОСОБА_1 була відсутня, оскільки виплачувалась у готівковій формі безпосередньо ОСОБА_2 , що також підтверджується заявою її представника, однак тимчасове обмеження з невідомих суду причин органом ДВС не було скасовано, тобто існувало без наявних на це підстав.

Аналізуючи наведене, вимоги пункту ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», пояснення представника ОСОБА_1 , письмові докази, суд приходить до висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 126 ч. 3 КУпАП.

Відповідно до ст.248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У справах Малофєєва проти Росії ( Malofeyevav.Russia ,рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та Карелін проти Росії ( Karelinv.Russia , заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Так, суд не має права замість працівників поліції збирати докази у справі про адміністративне правопорушення, а лише розглядає в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення, а тому всі сумніви в силу ст. 62 Конституції України мають трактуватись на користь особи, щодо якої складено протокол.

Отже, суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та письмові докази, дійшов висновку, про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 3 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.126, ст. ст. 9, 247, 268, 283-285 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 126 ч. 3 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів, апеляція на яку подається через районний суд.

Суддя Г.А. Зуб