Справа № 603/560/23
Провадження № 3/603/14/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" лютого 2024 р. м. Монастириська:

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіяна І. М.

розглянувши матеріали, що надійшли від сектору поліцейської діяльності №1 (м.Монастириська) відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , одруженого, який не працює, має на утримані двох малолітніх дітей,

- за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Сектором поліцейської діяльності №1 (м.Монастириська) відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області до Монастириського районного суду Тернопільської області направлені матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

З протоколу ВАВ №569181 від 12.10.2023 року про адміністративне правопорушення, вбачається, що 08.10.2023 року близько 15 год 00 хв ОСОБА_1 за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , ухилився від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та навчання своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме в будинку безлад та неналежні умови для проживання дітей.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому правопорушенні визнав повністю у вчиненому розкаявся, просить суд суворо його не карати..

Суд, ознайомившись з матеріалами адміністративної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази дійшов такого висновку.

Згідно приписів ч. 2 ст. 184 КУпАП, адміністративним правопорушенням є ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ст. 184 КУпАП, розглядаються у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до ст. 38 КУпАП, за вчинене адміністративне правопорушення стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення. При цьому, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративні правопорушення, яка надійшла до суду 18.10.2023 року, ОСОБА_1 08.10.2023 року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП, тобто більш ніж три місяці тому на день розгляду справи в суді.

Таким чином, строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, на даний час закінчився.

З 23.10.2023 року головуючий суддя Галіян І. М. перебував на лікарняному та не мав об`єктивної можливості для розгляду вказаної справи в зв`язку з чим строки передбачені ст. 38 КУпАП на момент розгляду в суді закінчились.

Згідно ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

За викладених обставин закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Після виключення провадження втрачається можливість здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави стверджувати про відсутність у судді необхідності з`ясовувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття справи.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Під час розгляду справи, суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява N 21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі "Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства" (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

В розумінні вищевикладеного, встановлення будь-якої обставини в рішенні суду після закінчення строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, може порушити право особи на справедливий суд, оскільки таке рішення буде прийнято на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Враховуючи викладене, вимоги ст. 38, ст. 247 КУпАП, суд дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, необхідно закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 38, 247, 284 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по адміністративній справі №603/560/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян