Справа № 465/4103/23 Головуючий у 1 інстанції: Величко О.В.
Провадження № 33/811/1234/23 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , представника потерпілої ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Кудрань Мар`яни Миколаївни в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 10 серпня 2023 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Згідно з постановою судді, 29.05.2023 о 13 год. 11 хв. у м. Львові на вул. Городоцька, 147 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Шкода 14Тр, д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, та скоїв зіткнення із автомобілем BMW X3, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.3.Б; п.10.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді суду першої інстанції, адвокат Кудрань М.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження; призначити у справі судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручити експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз; скасувати постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 10 серпня 2023 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що оскаржувана постанова винесена 10 серпня 2023 року, однак повний текст цієї постанови ОСОБА_1 отримав лише 14 серпня 2023 року.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що постанова судді Франківського районного суду м. Львова від 10 серпня 2023 року прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зокрема, вказує на те, що на вул. Городоцькій у м. Львові в напрямку центру, починаючи від Привокзального ринку, зокрема від вул. Горської, дорожньою розміткою та дорожніми знаками встановлено дві смуги руху в одному напрямку. До цієї ділянки по цій вулиці і в цьому напрямку було встановлено три смуги руху. ОСОБА_1 , керуючи тролейбусом, зважаючи на вимоги ПДР, враховуючи дорожню обстановку, рухався у крайній правій смузі, якнайближче до правого краю проїзної частини (тротуару). Одночасно, всупереч вимогам ПДР, водій «БМВ» рухалась у тій самій смузі ближче до лівого краю проїзної частини (ліні розмітки). В подальшому ОСОБА_1 , з метою повороту на вул. Тобілевича, змушений був змінити напрям руху, для чого включив відповідний світловий покажчик повороту та пропустив автомобілі, які рухались паралельно з автобусом в одній смузі. На момент ввімкнення світлового покажчика повороту автомобіль «БМВ», р.н. НОМЕР_2 , був позаду тролейбуса у тій же смузі. Однак, як зазначає апелянт, водій «БМВ» була неуважна, не оцінила дорожню обстановку та не пропустила тролейбус, а по інерції, рухаючись за автомобілями, що були попереду неї, допустила зіткнення. За таких обставин, висновки судді місцевого суду щодо вини ОСОБА_1 в порушенні ПДР є помилковими.

ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив задоволити, не заперечував про розгляд апеляційної скарги за відсутності його захисника, який не з`явився до суду апеляційної інстанції.

Потерпіла ОСОБА_2 , адвокат Леськів (Денис) С.Р. апеляційну скаргу заперечили, просили постанову судді першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Стосовно поновлення строку на апеляційне оскарження, то, як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення винесене 10 серпня 2023 року, апеляційна скарга скерована до суду поштою 21 серпня 2023 року. З огляду на те, що останній день строку звернення з апеляційною скаргою припав на неробочий день, така скерована до суду у наступний за ним робочий день, апеляційний суд вважає, що строк на звернення з апеляційною скаргою адвокатом Кудрань М.М. не пропущений.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 235485 від 29 травня 2023 року (а.с. 1), згідно з яким ОСОБА_1 29.05.2023 року о 13 год. 11 хв. у м. Львові на вул. Городоцька, 147, керуючи транспортним засобом «Шкода 14Тр», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, та скоїв зіткнення із автомобілем BMW X3, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.3б; п.10.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Згідно з схемою місця ДТП (а.с. 2), яка сталася 29.05.2023 о 13:11 хв. у м. Львові на вул. Городоцькій, 147, автомобіль «BMW X3», номерний знак НОМЕР_3 отримав пошкодження переднє праве бокове дзеркало, переднє праве крило та накладна арка крила, передній бампер з правої сторони, натомість транспортний засіб «Шкода 14Tр» д.н.з НОМЕР_1 отримав пошкодження потертість лакофарбового покриття передньої лівої сторони кузова.

При складанні протоколу та схеми місця ДТП були присутні учасники дорожньо-транспортної пригоди, такими схема місця ДТП була підписана без жодних зауважень чи застережень, тим самим ствердили об`єктивність даних, відображених на вказаній схемі, про що не заперечували учасники ДТП.

На основі отриманих пояснень та наявних матеріалів дорожньо-транспортної пригоди Львівським апеляційним судом було призначено автотехнічну, судово-трасологічну експертизу, за наслідками проведення якої експертами Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_4 , ОСОБА_5 надано висновок від 04 квітня 2024 року № 4526-Е (а.с. 56-72), згідно з яким враховуючи результати досліджень, виконаних при вирішенні питання 1, є підстави зробити висновки про те, що показання водія ОСОБА_2 про обставини ДТП, технічної точки зору, можуть бути спроможними. Оскільки варіант розвитку механізму ДТП, заданий водієм ОСОБА_1 , з технічної точки зору, не може бути спроможним, а варіант розвитку механізму ДТП, заданий водієм ОСОБА_2 , може бути технічно спроможним, при усіх подальших автотехнічних дослідженнях використовувався тільки технічно спроможний варіант розвитку механізму ДТП, оскільки проведення досліджень по технічно неспроможних вихідних даних може призвести до хибних результатів

У даній дорожній ситуації водій ОСОБА_1 повинен був керуватися вимогами п.п. 1.5; 1.10 ( в частині значення термінів «дати дорогу»; «небезпека для руху»); 2.3 (підпунктів «б» і «д») та 10.1 ПДР України, у відповідності до яких вказаний водій повинен був, з технічної точки зору, перед зміною напрямку руху керованого ним тролейбуса належно переконатися у безпеці виконання цього маневру і дати дорогу автомобілеві «БМВ ХЗ», р.н. НОМЕР_2 , який рухався ліворуч від тролейбуса.

У даній дорожній ситуації водій ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути скоєння даної ДТП і полягала вона у належному виконанні вказаним водієм вимог п.п. 1.5; 1.10 ( в частині значення термінів «дати дорогу»; «небезпека для руху»); 2.3 (підпунктів «б» і «д») та 10.1 ПДР України.

Іншими словами для уникнення даної ДТП водієві ОСОБА_1 було, з технічної точки зору, необхідно (і достатньо) належно переконатися у безпеці виконання маневру відвертання керованого ним тролейбуса ліворуч і дати дорогу автомобілеві «БМВ ХЗ», р.н. НОМЕР_2 , який рухався ліворуч від тролейбуса.

У даній дорожній водій ОСОБА_2 повинна була, з технічної точки зору, керуватися вимогами п.п. 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху»); 2.3 (підпункту «б») та 12.3 ПДР, у відповідності до яких вона повинна була із моменту виникнення небезпеки для її руху (а таким, з технічної точки зору, мав би бути момент, коли тролейбус, який рухався праворуч, почав змінювати напрям свого руху, відхиляючись ліворуч, тобто зміщуючись на смугу руху автомобіля «БМВ ХЗ», р.н. НОМЕР_2 ,») своєчасно застосувати екстрене гальмування щоб забезпечити можливість зупинки свого автомобіля у межах найкоротшої, з можливих, віддалі.

Оскільки тролейбус здійснював рух, знаходячись праворуч від автомобіля «БМВ», то навіть своєчасне реагування водія ОСОБА_2 на небезпеку та своєчасна зупинка автомобіля «БМВ ХЗ», р.н. НОМЕР_2 , не виключали контакту із цим автомобілем тролейбуса, який зміщувався справа наліво.

Такі обставини дають підстави зробити висновки про те, що у даній дорожній ситуації водій ОСОБА_2 не мала технічної можливості своїми односторонніми діями уникнути скоєння даної ДТП.

У даній дорожній ситуації дії водія ОСОБА_1 , з технічної точки зору, не відповідали вимогам п.1.5; п.1.10 («дати дорогу»; «небезпека для руху»); п.2.3 (підпунктів «б» і «д») та п.10.1 ПДР.

Натомість немає підстав технічного характеру стверджувати, що у даній дорожній ситуації дії водія ОСОБА_2 , з технічної точки зору, не відповідали вимогам п. 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху»); п.2.3 (підпункту «б») та п.12.3 ПДР.

При заданих вихідних даних причиною настання даної ДТП, з технічної точки зору, є факт невідповідності дій водія ОСОБА_1 вимогам п.п. 1.5; 1.10 ( в частині значення термінів «дати дорогу»; «небезпека для руху»); 2.3 (підпунктів «б» і «д») та 10.1 ПДР України.

Проаналізувавши наявні у справі докази, які у своїй сукупності взаємоузгоджуються між собою, апеляційний суд приходить до переконання, що дії ОСОБА_1 внаслідок порушення вимог ПДР спричинили дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

На переконання апеляційного суду, суддя місцевого суду у відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП повно, всебічно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та зробив обґрунтований висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Всупереч тверджень апелянта, наявні у матеріалах справи докази відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, а також є здобутими у визначеною вказаною нормою порядку.

Ураховуючи викладені обставини, доводи апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про те, що суддею першої інстанції не з`ясовано всі фактичні обставини справи, не досліджено та не надано належної оцінки доказам, є безпідставними.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 10 серпня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката Кудрань Мар`яни Миколаївни в його інтересах - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Урдюк Т.М.