Справа № 154/704/24 Провадження №33/802/464/24 Головуючий у 1 інстанції:Кусік І. В.
Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю захисника особи, щодо якої складені протоколи ОСОБА_1 - адвоката Рудися Р.В., потерпілого ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції), розглянувши апеляційну скаргу особи, щодо якої складені протоколи ОСОБА_1 на постанову судді Володимир - Волинського міського суду Волинської області від 06 червня 2024 року, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Володимир - Волинського міського суду Волинської області від 06 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, а провадження у справі закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент її розгляду строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП, встановлених для накладення адміністративного стягнення.

Так, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він о 15.02.2024 року о 07.30 год. на вул. Луцькій у м. Володимирі керував автомобілем «Фольксваген- Гольф», д.н.з НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився у безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Фольксваген», д.н.з НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 15.02.2024 року о 07.48 год. на вул. Луцькій у м. Володимирі керував автомобілем «Фольксваген- Гольф», д.н.з НОМЕР_1 , та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, чим порушив вимоги п.2.10 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді першої інстанції ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, неповно та необ`єктивно з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимог законодавства. Зазначає те, що відеозаписом, показаннями потерпілого та свідків, а також іншими наявними в матеріалах справи доказами не підтверджується його вина у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених, ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

З огляду на вищевикладене просить оскаржувану постанову судді скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП щодо нього закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Водночас, ОСОБА_1 було подана клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення вважаючи, що він прощений з поважних на те причин.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, щодо якої складено протоколи ОСОБА_1 адвоката Рудися Р.В., який подану апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів підтримав та просив задовольнити, потерпілого ОСОБА_2 , який заперечив подану апеляційну скаргу та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, суддя приходить до наступного висновку.

Враховуючи доводи апелянта та матеріали справи, вважаю, що йому слід поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення від 06 квітня 2024 року, оскільки він пропущений з поважних на те причин.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ОСОБА_1 ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративні правопорушення відносно нього були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, за обставин, викладених у протоколах та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, зокрема даними, що підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 002895 від 19.02.2024 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 061978 від 19.02.2024 року, схемою місця ДТП, доданими до протоколу документами, відеозаписом, показаннями свідків у суді.

Так, показаннями потерпілого ОСОБА_2 , в судовому засіданні місцевого суду стверджується, що його автомобіль стояв на стоянці біля ТОВ «Гербор Холдинг». Він пішов на роботу на вказане підприємство. Через деякий час йому повідомили, що його автомобіль потрапив у ДТП, винуватцем якої був ОСОБА_1 . Також потерпілий надав суду фотографію з місця події, яка зроблена з відеозапису події, з якої чітко видно, що автомобіль темно-синього кольору «Гольф Універсал», здаючи назад, вдарив сірий стальний бус «Фольксваген Т-5».

Допитаний в судовому засіданні апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_2 повністю підтримав свої письмові пояснення, які знаходяться в матеріалах справи та надані ними в суді першої інстанції покази.

Свідок ОСОБА_3 у суді першої інстанції показав, що він працює у ТОВ «Гербор Холдинг». Того дня, як тільки він пройшов через прохідну, почув удар. Він побачив, що на стоянці біля роботи автомобіль темно-синього кольору «Гольф Універсал», здаючи назад, вдарив сірий стальний бус «Фольксваген Т-5», після чого розвернувся і відразу ж поїхав з місця пригоди. Коли він підійшов до автомобіля ОСОБА_2 , то побачив вм`ятину на транспортному засобі.

Свідок ОСОБА_4 у суді першої інстанції також надав покази, що він є працівником ТОВ «Гербор Холдинг». Він був присутнім під час вилучення працівниками поліції відеозапису з камери, яка здійснювала відеозапис з місця подіїі.

При цьому, як вбачається із письмових пояснень ОСОБА_1 та наданих ним в суді апеляційної інстанцій показів, він не заперечує той факт, що у час і місці скоєння ДТП він рухався транспортним засобом «Фольксваген- Гольф», д.н.з НОМЕР_1 .

Пункт 10.9 Правил дорожнього руху України передбачає, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Стаття 124 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 2.10 Правил дорожнього руху України визначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил, не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я, повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських, повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди.

Статтею 122-4 КУпАП встановлено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП доведена повністю.

Доказів, які б спростували обставини, зазначені в протоколах про адміністративні правопорушення, апеляційному суду не надано.

А відтак, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ст.124 КУпАП, оскільки він порушив вимоги п. 10.9 ПДР України, зокрема рухаючись заднім ходом, не впевнився у безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Фольксваген», д.н.з НОМЕР_2 , завдавши йому механічних пошкоджень.

Дії ОСОБА_1 також вірно кваліфіковано за ст.122-4 КУпАП, оскільки він порушив вимоги п.2.10 ПДР України, зокрема залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний.

Суд не приймає доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративних правопорушень, з тих підстав, що наїзду на припаркований автомобіль «Фольксваген», д.н.з НОМЕР_2 , він не вчиняв, а тому поїхав далі, оскільки вони повністю спростовуються, вищенаведеними доказами. Висловлену ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційного суду незгоду з протоколами про адміністративне правопорушення, суд розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнути ним відповідальності за вчинене правопорушення.

Водночас, заявлене в апеляційному суді клопотання захисника Рудися Р.П., про призначення у справі повторної інженерно транспортної експертизи, не підлягає до задоволення, з огляду на те, що місцевим судом за клопотання сторони захисту вже призначалась така експертиза, яка не була виконана, оскільки на вимогу експерта не було надано транспортних засобів Фольксваген- Гольф», д.н.з НОМЕР_1 та «Фольксваген», д.н.з НОМЕР_2 для огляду та їх подальшого дослідження. Водночас, тривалість часу, який пройшов з моменту ДТП до апеляційного розгляду, не виключає усунення власниками вищевказаних транспортних засобів їх механічних ушкоджень.

Отже, висновок судді суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та знайшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом розгляду у суді першої інстанції, яким суд дав правильну та неупереджену оцінку і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність постановленого судового рішення.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст.122-4 КУпАП, не надано.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст.122-4 КУпАП.

Правильним також є висновок суду про закриття провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП , оскільки на час розгляду справи закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.2 ст.38 цього ж Кодексу.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

У зв`язку з цим, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову судді щодо нього, без змін.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, щодо якої складені протоколи ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Володимир Волинського міського суду Волинської області від 06 червня 2024 року в даній справі.

Апеляційну скаргу особи, щодо якої складені протоколи ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Володимир Волинського міського суду Волинської області від 06 червня 2024 року, щодо нього, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Волинського апеляційного суду В.А. Подолюк