Номер провадження 33/816/564/24 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 червня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 592/19600/23 за апеляційною скаргою захисника МОІСЕЄНКА В. В. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.02.2024, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

захисника адвоката Моісеєнка В. В.,

установив:

В поданій апеляційній скарзі захисник МОІСЕЄНКО В. В. просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити через відсутність складу правопорушень, оскільки його підзахисний т/з не керував і підійшов до нього, щоб забрати свій рюкзак, який залишив в авто, а побачивши патрульну поліцію почав тікати через комендантську годину. При цьому ОСОБА_2 пройшов огляд, оскільки поліцейські погрожували забрати автомобіль на штраф майданчик, а ДТП вчинила його дружина, показання якої з цього приводу безпідставно не були враховані суддею. Відеозаписи не доводять факт керування ОСОБА_2 т/з і повну процедуру проведення огляду у встановленому законом порядку. Звертає увагу і на протиправність дій поліцейських при проведенні особистого огляду ОСОБА_2 та істотне порушення його прав, зокрема протокол затримання не складали, права не роз`яснили, місце вчинення ДТП зазначене в протоколі не відповідає даним зафіксованим на схемі місця ДТП, акт огляду не містить його підпису щодо згоди з результатами огляду.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.02.2024 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, із позбавленням права керування т/з на строк 1 рік. Стягнуто на користь держави 605,60 грн судового збору.

Згідно постанови судді, 10.12.2023 о 22:56 в м. Суми пр. Т. Шевченка ОСОБА_2 , керуючи т/з Daewoo Matiz, н. з. НОМЕР_1 під час руху заднім ходом не впевнився у безпечності даного маневру, здійснив наїзд на припаркований т/з Peugeot, н. з. НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_3 , внаслідок чого т/з отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків, чим порушив вимоги п. 10.9 ПДР. Після вчинення ДТП ОСОБА_2 місце вчинення ДТП залишив, чим порушив вимоги п. 2.10а ПДР.

Крім того, 10.12.2023 о 22:56 ОСОБА_2 в м. Суми пр. Т. Шевченка керував т/з Daewoo Matiz, н. з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного засобу Алкотестер Драгер 6810. Результат огляду 1,16 проміле, тест № 3058, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР.

Вислухавши доводи захисника Моісеєнка В. В., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення серій ААД № 264156, ААД № 618740 та ААД № 698636 від 11.12.2023, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшла висновку, що водій ОСОБА_2 керував т/з в стані алкогольного сп`яніння, під час руху т/з не впевнився у безпечності маневру та здійснив наїзд на інший т/з, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, а після вчинення ДТП залишив місце пригоди, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і об`єктивно підтверджується дослідженими доказами, а саме:

- показаннями інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Сумській області ОСОБА_4 , згідно яких під час несення служби вона перебувала в службовому автомобілі разом з напарником ОСОБА_5 на пр. Т. Шевченка в м. Суми, коли побачила як з лівої сторони від них автомобіль червоного кольору рухався без ввімкненого світла фар та намагався виїхати з вул. Революції Гідності на пр. Т. Шевченка. Потім цей т/з почав різко рух заднім ходом і вони почули характерний звук зіткнення. Вони розпочали рух в сторону цього т/з і вона побачила як водій червоного автомобіля його залишив та почав від них тікати. Спочатку вони намагались його наздогнати на службовому автомобілі, але потім напарник побіг за ним у пішому порядку. Вона залишилась у службовому автомобілі, а згодом напарник привів ОСОБА_2 . На місце зіткнення т/з вже перебував чоловік, який повідомив, що він є власником пошкодженого т/з і його дружина чула та бачила зіткнення, повідомивши, що чоловік, який вискочив з червоного автомобіля та побіг, і чоловік, якого привів на місце ДТП її напарник є однією і тією ж самою особою, а саме ОСОБА_2 ;

- аналогічними показаннями інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Сумській області ОСОБА_5 , згідно яких від чоловіка, якого він наздогнав, був чути різкий запах алкоголю з порожнини рота;

- схемою місця ДТП, яка сталася 10.12.2023 о 22:56, якою зафіксоване місце ДТП, положення т/з, механічні пошкодження т/з Daewoo Matiz, н. з. НОМЕР_1 та Peugeot, н. з. НОМЕР_2 (а. с. 35);

- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_3 від 11.12.2023, згідно яких він 10.12.2023 близько 19:30 припаркував свій т/з Пежо 405, н. з. НОМЕР_2 по вул. Революції Гідності біля краю проїзної частини та пішов відпочивати, а близько 22:50 його дружина почула звук удару та у вікно побачила, що автомобіль червоного кольору в`їхав в їх т/з. Він вийшов на місце зіткнення т/з і виявив факт пошкодження його автомобіля іншим автомобілем Daewoo Matiz, н. з. НОМЕР_1 ( а. с. 36);

- роздруківкою результатів тестування «Alkotest 6810», згідно якого показники алкоголю у водія ОСОБА_2 становили 1,16 проміле, яка підписана останнім (а. с. 4);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого водій ОСОБА_2 пройшов огляд на місці зупинки т/з, результат 1,16 проміле, з результатом якого останній погодився, що підтверджується його особистим підписом у відповідній графі (а. с. 5);

- відеозаписами з нагрудних камер поліцейських та встановленого на службовому автомобілі відеореєстратора, якими підтверджуються обставини переслідування ОСОБА_2 працівниками поліції, з`ясування обставин ДТП, виявлення у останнього ознак алкогольного сп`яніння, які стали підставою для початку процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, проходження такої, результат 1,16 проміле, з яким ОСОБА_2 погодився, заперечуючи лише факт керування, а також складення адміністративних матеріалів та ознайомлення останнього з ними (а. с. 9).

Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам. При цьому, досліджуючи під час розгляду письмові пояснення потерпілого ОСОБА_3 на предмет їх достовірності та допустимості, апеляційний суд вважає за можливе використати їх як доказ вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень, оскільки ці письмові пояснення містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими доказами в справі. Письмові пояснення ОСОБА_3 не є єдиними або ж вирішальними доказами для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, ці пояснення не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винуватою, і лише об`єктивно та органічно доповнюють останні у їх сукупності.

Необхідно зауважити, що диспозиції ст. 124, 122-4 і ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетними, тобто відсилають до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколах та в постанові правильно присутнє посилання на порушення ОСОБА_2 вимог ПДР:

- п. 10.9 під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб;

- п. 2.10а у разі причетності до ДТП негайно зупинити т/з і залишатися на місці пригоди;

- п. 2.9а водієві забороняється керувати т/з у стані алкогольного сп`яніння.

Тобто, згідно ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність, крім іншого, за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження т/з (п. 10.9 ПДР), за ст. 122-4 КУпАП відповідальність настає за залишення водіями т/з на порушення встановлених правил місця ДТП, до якої вони причетні (2.10а ПДР), а за ч. 1 ст. 130 КУпАП, окрім іншого, відповідальність настає за керування т/з особами в стані алкогольного сп`яніння (п. 2.9а ПДР).

Крім того, сама процедура огляду на стан сп`яніння закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Вище наведене підтверджує не лише факт перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння під час керування т/з, скоєння ним ДТП і залишення місця ДТП, а й дотримання працівниками поліції самої процедури огляду, яка була проведена на місці зупинки т/з з відео фіксацією подій, що повністю відповідає вимогами законодавства України про адміністративні правопорушення.

Суддею суду першої інстанції цілком обгрунтовано не взято до уваги показання дружини ОСОБА_2 ОСОБА_6 з приводу того, що саме вона керувала т/з і вчинила ДТП, так як остання згідно відеозапису була присутня при з`ясуванні поліцейськими обставин ДТП і сама запитувала свого чоловіка, що сталося з авто і хто здійснив зіткнення. В подальшому ОСОБА_6 вказувала, що її чоловік вдарив авто та міг сам вирішити це питання, а пізніше просила свого чоловіка надати працівникам поліції посвідчення водія, щоб відносно нього не складали протокол за керування т/з без посвідчення водія.

Зокрема, відповідно роз`яснень ВСУ, викладених у абз. 3 і 4 п. 27 постанови Пленуму від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із послідуючими змінами), керування т/з необхідно розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, а згідно п. 1, 5 і 6 ст. 8 Конвенції про дорожній рух (Відень, 08.11.1968) та положень Європейської угоди, яка доповнює цю Конвенцію (Женева, 01.05.1971), кожний т/з, який знаходиться в русі, повинен мати водія.

Проведене дослідження зазначених доказів дозволяє зробити однозначний та безсумнівний висновок, який виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цієї справи, а за вказаних у протоколах про адміністративні правопорушення та в постанові судді обставин ОСОБА_2 керував т/з, так як будь-який обґрунтований сумнів спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає відповідні доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_2 не керував т/з, такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вони повністю спростовуються наведеними вище доказами у їх сукупності та взаємозв`язку, які є послідовними і логічно пояснюють обставини, які відбувалися в цей день.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги захисника про порушення процедури поверхневого огляду ОСОБА_2 , що був здійсненний поліцейськими, оскільки ці обставини ніяким чином не впливають на доведеність вини водія у вчиненні правопорушення. При цьому у справі відсутні будь-які докази щодо застосування до ОСОБА_2 адміністративного затримання, а тому доводи апеляційної скарги з цього приводу є необґрунтованими.

Суддя суду першої інстанції не вийшла за межі зазначених у протоколах обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.02.2024 відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника МОІСЕЄНКА В. В. на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов