Провадження № 33/824/835/2024 Доповідач Дрига А.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Лушкіна М.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 08 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 08 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 21.10.2023 року о 01 год. 12 хв. керував транспортним засобом «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , по просп. Оболонському, 21 в м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: хитка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову Оболонського районного суду м. Києва від 08 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 скасувати та винести нову, якою провадження у даній справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, тобто вказана у протоколі суть правопорушення не відповідає диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки у ньому зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а не у стані алкогольного сп`яніння, як це передбачено законодавцем.

Також вказує, що з відеозапису із нагрудної камери поліцейського, наявного в матеріалах справи, вбачається, що на вказаному відеозаписі момент зупинення транспортного засобу та керування ним ОСОБА_1 не зафіксовано, тому із долученого відеозапису неможливо зробити висновок про те, що вказана особа безпосередньо керувала транспортним засобом, у зв`язку з чим такий відеозапис є неналежним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, зазначає, що не було встановлено особу ОСОБА_1 під відеозапис, не було роз`яснено права. Вказує, що відеозапис не був безперервним, а тому працівники поліції мали залучити двох свідків, однак цього не зробили. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. ст. 254, 256 КУпАП.

Крім того, захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 08 грудня 2023 року, мотивуючи клопотання тим, що копія постанови не була вручена ОСОБА_1 , протягом трьох днів, а була надіслана захиснику лише 28.12.2023 року.

Перевіривши причини пропуску строку апеляційного оскарження, знаходячи їх поважними, оскільки ОСОБА_1 в судовому засіданні при розгляді справи присутній не був, а копію постанову захиснику було направлено 28.12.2023 року, вважаю за необхідне поновити захиснику строку на апеляційне оскарження постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 08 грудня 2023 року.

Заслухавши думку захисника, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції дані вимоги закону у повній мірі було дотримано.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зокрема, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується фактичними даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №087569, в якому зазначено про факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а також про факт відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку, протокол сумніву у суду не викликає, оскільки складений відповідно до вимог статей 254, 256 КУпАП; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; відеозаписі з нагрудної камери поліцейського.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про те, що вказана у протоколі суть правопорушення не відповідає диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки у ньому зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а не у стані алкогольного сп`яніння, то вони є безпідставними з огляду на те, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності до відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а не за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Неспроможними є доводи апелянта про те, що не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки як вбачається з долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису з камери поліцейського, на запитання працівника поліції: «Чого Ви рухаєтесь в комендантську годину?» ОСОБА_1 пояснив, що йому необхідно було переставили автомобіль. При цьому, жодних заперечень про те, що він не керував транспортним засобом ОСОБА_1 не висловлював. Також підтвердив працівнику поліції, що вживав алкоголь.

Безпідставними є також доводи апеляційної скарги про те, що не було встановлено особу ОСОБА_1 та не роз`яснено права, оскільки документи ОСОБА_1 було перевірено, його особа була встановлена, на підставі чого складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому також зазначено про роз`яснення йому прав, передбачених ст. 63 КУ України та ст. 268 КУпАП. Вказаний протокол ОСОБА_1 підписав без жодних зауважень.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції доводи апелянта про те, що відеозйомка та не була безперервною, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на відеозаписі чітко зафіксовано, у зв`язку з чим щодо нього складено протокол про адміністративне правопорушення. Під час проведення огляду ОСОБА_1 поліцейський застосував технічні засоби відеозапису, які у відповідності до вимог КУпАП долучив до протоколу про адміністративне правопорушення, а отже доводи апеляційної скарги недопустимість відеозапису як доказу по справі, апеляційний суд також знаходить неспроможними.

На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 мав беззастережно виконати їх законну вимогу і пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Таке прямо передбачено п.2.5 ПДР України та абз.3 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги працівника поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 , який реалізував своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Отже, оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження захисника з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

З урахуванням викладеного, постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 08 грудня 2023 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника щодо її скасування - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Лушкіну М.Ю. строк на апеляційне оскарження постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 08 грудня 2023 року.

Апеляційну скаргузахисника Лушкіна М.Ю. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову суддіОболонського районного суду м. Києва від 08 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига