Справа №577/1428/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Гетьман В. В.
Номер провадження 33/816/658/24 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 липня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., з участю секретаря судового засідання Авраменко Д. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 577/1428/24 за апеляційною скаргою захисника ДЕРЕЗИ М. Е. на постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19.03.2024, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

захисника адвоката Бабича М. В.,

установив:

У поданій апеляційній скарзі захисник ДЕРЕЗА М. Е. просить скасувати судове рішення, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, оскільки 06.03.2024 в закладі охорони здоров`я огляд ОСОБА_2 був проведений незрозумілим для нього способом, а 09.03.2024 його знову зупинили поліцейські та склали протокол за порушення п. 2.9а ПДР, процедура проведення огляду в закладі охорони здоров`я не зафіксована. Крім того, направлення, яке додається як доказ, містить зовсім іншу форму, ніж передбачено законом, а висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_2 не містить підпису останнього та не був йому наданий, як оглянутій особі.

Постановою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19.03.2024 ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн із позбавленням права керування т/з строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 605,60 грн.

Згідно постанови судді, 06.03.2024 о 13:17 ОСОБА_2 у м. Конотоп по вул. Сумській, керував т/з Nissan Pathfinger, д. н. з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР. Огляд на стан сп`яніння був проведений в закладі охорони здоров`я, згідно висновку якого ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Вислухавши доводи ОСОБА_2 та його захисника Бабича М. В., які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову судді та закрити провадження в справі, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 656330 від 09.03.2024, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що ОСОБА_2 керував т/з у стані алкогольного сп`яніння, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано та об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема:

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.03.2024, згідно якого ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а. с. 3);

- відеозаписами подій з технічних засобів поліцейських, якими підтверджуються обставини зупинки т/з, встановлення особи водія ОСОБА_2 , виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, проходження останнім огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з, проведення відповідного огляду в закладі охорони здоров`я, а також обставини складення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 4).

Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП), а обов`язок щодо їх (доказів) збирання покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених законом (ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам, тому доводи апеляційної скарги щодо недопустимості доказів через відсутність у матеріалах справи відомостей про технічні характеристики засобів фіксації є безпідставними.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому в протоколі та у постанові присутнє посилання на порушення водієм ОСОБА_2 вимог п. 2.9а ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати т/з у стані алкогольного сп`яніння, а сама процедура огляду на стан сп`яніння закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Питання встановлення первинно наявності (чи відсутності) ознак стану сп`яніння, які є підставами для проведення огляду водія т/з, відноситься виключно до компетенції поліцейського, відповідно п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії т/з, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в п. 3 розділу I цієї Інструкції. При цьому не передбачено обов`язкової фіксації поліцейськими процедури огляду водія в закладі охорони здоров`я.

Дії патрульної поліції відповідають вимогам законодавства України про адміністративні правопорушення, тому доводи апеляційної скарги захисника про те, що в закладі охорони здоров`я не була зафіксована процедура проведення огляду ОСОБА_2 є безпідставними і не беруться до уваги апеляційним судом.

Той факт, що водію ОСОБА_2 не був наданий висновок щодо результатів його медичного огляду, хоч і є певним порушенням законодавства, але істотно не порушує його права і законні інтереси таким чином, що цей висновок вважати недостовірним чи недопустимим доказом, а сам огляд у закладі охорони здоров`я недійсним. При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду передбачене п. 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», але ОСОБА_2 не скористався своїм правом і висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з підстав його неповноти або неправильності не оскаржував, як і не оскаржував дії працівників закладу охорони здоров`я, питання про повторне дослідження біосередовища у передбачений законом спосіб не ставив тощо.

З аналогічних підстав апеляційний суд не може прийняти й доводи апеляційної скарги щодо невідповідності форми направлення вимогам законодавства України, оскільки основним елементом для притягнення особи до адміністративної відповідальності (ознаками об`єктивної та суб`єктивної сторони) є факт знаходження водія у стані сп`яніння та керування ним у такому стані т/з, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди; ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02).

Крім того, 06.03.2024 в закладі охорони здоров`я після зупинки т/з був проведений медичний огляд водія ОСОБА_2 , 09.03.2024, після попереднього отримання поліцейськими відповідного медичного висновку, останній був зупинений для складання вже безпосередньо протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що не суперечить фактичним обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Отже, при проведенні огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я жодних істотних порушень процедури такого огляду встановлено не було.

Вищенаведене підтверджує факт дотримання поліцейськими та працівниками закладу охорони здоров`я процедури огляду, який був проведений в закладі охорони здоров`я, тому доводи апеляційної скарги захисника в цій частині є безпідставними.

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку (з дослідженими доказами в суді апеляційної інстанції) для доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 282 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19.03.2024 відносно ОСОБА_3 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ДЕРЕЗИ М. Е. на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов