Справа № 202/6897/23
Провадження № 3/202/55/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Маринін О.В., розглянувши матеріали справ про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . ІПН в матеріалах справах відсутній,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

10.03.2023 року 11 год. 45 хв. в м. Краматорськ, вул. Лівобережна біля буд. 1 водій ОСОБА_1 керував т/з DAEWOO NEXIA СПГ днз НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкоголького сп`яніння проводився на місці зупинки т/з за допомогою «Drager ALCOTEST 6820» прилад №ARHS-0294, проба позитивна, результат 2,64% проміле. З результатом водій не згоден. Направлений на огляд до Краматорського наркодиспансеру, за адресою: м. Краматорськ вул. О. Тихого, буд. 7. Результат позитивний 0.76% проміле, чим порушив п.2.9а ПДР України.

ОСОБА_1 , будучи повідомленим про час та місце розгляду справи під час складення протоколу, а також викликаним належним чином безпосередньо судом, за судовими викликами до суду не з`явився, не повідомивши про причини неявки.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повідомлена про місце і час розгляду справи, до суду не з`явилась, не повідомивши про причини свого неприбуття, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП знайшла своє повне підтвердження в суді.

Так, згідно п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проведення огляду на стан сп`яніння, регламентовано ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суд приходить до висновку що ОСОБА_1 вчинив керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Провина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення повністю підтверджується матеріалами справи:

- актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з результатом тестування із показником 2,64%. ОСОБА_1 із результатом проведеного тесту не погодився та був направлений до медичного закладу,

- висновком щодо результатів медичного огляду № 16 від 14.03.2023, згідно якого встановлено факт перебування ОСОБА_1 14.03.2023 у стані алкогольного сп`яніння,

- диском із відеозаписом порушення.

Дані докази у розумінні ст. 251 КУпАП, суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушень.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи викладене, спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом, у зв`язку з чим ОСОБА_1 слід призначити стягнення передбачене санкцією статті у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколів про адміністративні правопорушення, по справі не вбачається.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан.

Обставин, що пом`якшують відповідальність чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП правопорушник зобов`язаний сплатити судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч.1, 213, 221, 283 КУпАП, суд -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосувати адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнувши суму за реквізитами Отримувач коштів- : Головне управління державної казначейської служби України в Дніпропетровській області/21081300; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0004001; код класифікації доходів бюджету: 21081300; найменування коду класифікації доходів бюджету- призначення платежу:(Серіята № протоколу);21081300 Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дор. руху).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь Державної судової адміністрації України у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. (отримувач коштів: УК в Індустріальному районі м.Дніпра/Індустріальний район м.Дніпра/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0004630; код класифікації доходів бюджету: 22030101 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

Роз`яснити порушнику, що відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня вручення постанови, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника та з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. В. Маринін