Справа № 755/185/24
Провадження №: 3/755/140/24
П О С Т А Н О В А

"19" січня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В. розглянувши питання доречності об`єднання судових проваджень у межах справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення в єдине, установив:

до даного місцевого суду 03 січня 2024 року надійшла справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, яка АСДС «Д-3», шляхом її автоматизованого розподілу, була передана для розгляду судді Бірсі О.В. (справа № 755/185/24).

Крім того, 03 січня 2024 року в суд також надійшла справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, яка АСДС «Д-3», шляхом її розподілу у порядку передачі раніше визначеному складу суду, була передана для розгляду судді Бірсі О.В. з підстав розгляду питання про адміністративне правопорушення щодо однієї і тієї ж особи (справа № 755/188/24).

В клопотанні від 09 січня 2024 року ОСОБА_1 порушив питання про слушність об`єднання наведених справ у відношенні нього в єдину, та дану позицію підтримав прокурор, який бере участь у розгляді справи - прокурор відділу Офісу Генерального прокурора О. Прокопов, у т.ч. з урахуванням того, що події описані у протоколах стосуються спільного питання - порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів під час перебування на посаді в.о. директора Інституту продовольчих ресурсів Національної академії аграрних наук України.

Суд заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали наведених справ надходить висновку, що є об`єднання цих судових проваджень в єдине, у світлі наступного.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Тобто, виходячи з аналізу вказаної норми, правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом (посадовою особою) справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.

Тим паче, що ЄСПЛ у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із яких, будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень. Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання (щодо питання застосування зазначених положень див. у т.ч. рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших).

Відповідно, з урахуванням наведених критеріїв, порушення, які висуваються особі, у вказаних справах, розцінюються, як кримінальні, а тому підлягають розгляду з урахуванням процедури, визначеної національним законодавством для кримінальних правопорушень, а згідно ст. 217, 334 КПК у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08 червня 2022 року у справі № 2-591/11 вказала, що інститут аналогії закону і аналогії права первісно був доктринально обґрунтований і застосовувався судами задовго до часткового відображення цього інституту в законодавстві. Необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону. Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні. Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Як наслідок, вивчивши матеріали зазначених справ, які перебувають у провадженні однієї посадової особи одного і того ж органу, уповноваженого на їх розгляд (судді Дніпровського районного суду м. Києва Бірси О.В.) є доцільним об`єднати справи в одне провадження з огляду на суб`єктний склад, ознаки правопорушень та обставини їх вчинення.

З цих підстав, відповідно до ст. 283 КУпАП, суддя постановив:

об`єднати

справу за № 755/188/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,

та справу за № 755/185/24 про притягнення його ж до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП,

в одне (єдине) провадження.

Об`єднаній справі присвоїти єдиний унікальний номер № 755/185/24.

Постанова, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 в справі № 2-рп/2015, оскарженню не підлягає.

С у д д я Оксана БІРСА