Справа № 570/887/24
Номер провадження 3/570/634/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2024 року м.Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Коробов С.О., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Рівненського районного відділення поліції Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код особи НОМЕР_1 ,

за ч.3 ст.154 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

14 лютого 2024 року близько 18 години 00 хилин в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 порушив правила утримання собак, а саме: утримував собак без повідка, в результаті чого вони вибігли на вул. Вербову і було заподіяно шкоду здоров`ю людини, а саме: одна із собак, що належить ОСОБА_1 , вкусила за ногу ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнав свою вину у вчиненні вказаного правопорушення. Пояснив суду, що швидше за все його гість роздратував собаку і не заперечив той факт, що собака дійсно вкусив потерпілого за ногу, коли вибіг з двору.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП суд повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Водночас положеннями Глави 17 КУпАП взагалі не передбачена підвідомчість будь-якому органу справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП.

Так, стаття 154 КУпАП діє в нинішній редакції з 08.11.2021. До 08.11.2021 вказана стаття містила дві частини. Склад адміністративного правопорушення, який наразі охоплюється ч. 3 ст. 154 КУпАП та вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 до 08.11.2021 був передбачений ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Разом із тим, підвідомчість справ, передбачених ч. 2 ст. 154 КУпАП, була та надалі продовжує бути визначена за судами першої інстанції (ст. 221 КУпАП).

Оскільки справи за ч. 2 ст. 154 КУпАП підвідомчі судам, а справи за ч. 3 ст. 154 КУпАП відрізняються тільки наявністю додаткового об`єкта правопорушення (заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну), при цьому окрім основного стягнення, санкцією ч. 3 ст. 154 КУпАП передбачене ще й додаткове стягнення у виді конфіскації, яке має бути застосоване виключно за рішенням суду, то наведене дозволяє зробити висновок, що справи за ч. 3 ст. 154 КУпАП підвідомчі суду.

Частиною 3 статті 154 КУпАП передбачена відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також не прибирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях), що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 14.02.2024 серії ВАД № 338255; заявою ОСОБА_2 , письмовими поясненнями ОСОБА_2 , поясненнями ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи.

Санкцією ч. 3 ст. 154 КУпАП поряд з основним стягненням передбачене додаткове стягнення у виді конфіскації тварини.

Відповідно до ст. 313 КУпАП постанови про конфіскацію предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, та грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, виконуються державними виконавцями в порядку, встановленому законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, постанов судів у справах про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» під час пред`явлення виконавчого документа до виконання подаються у разі виконання рішення про конфіскацію майна згідно з постановою суду - копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна.

Враховуючи вищевказані норми чинного законодавства України, до протоколу про адміністративне правопорушення за вчинення якого санкцією частини статті передбачене стягнення у виді конфіскації майна (тварини), особа, яка його склала, зобов`язана долучити протокол вилучення майна (тварини), що підлягає конфіскації, або довідку про відсутність такого майна (тварини).

Отже, накладаючи адміністративне стягнення в межах ч. 3 ст. 154 КУпАП, необхідно врахувати, що в матеріалах справи відсутній протокол опису тварини, яка підлягає конфіскації, матеріали справи не містять жодних відомостей про огляд та вилучення тварини - собаки, місця та особи (організації), в якої перебуває тварина, та відсутність відповідних документів перешкоджає виконанню судового рішення в частині конфіскації тварини.

Крім того, положеннями ст. 265-5 КУпАП передбачено, що за наявності підстав вважати, що власником тварини вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді конфіскації тварини, особа, уповноважена на складання протоколу про адміністративні правопорушення відповідно до статей 88-1, 89 та 154 цього Кодексу, тимчасово вилучає тварину до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення. Про тимчасове вилучення тварини складається протокол або робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом із тим, матеріали справи не містять відомостей про тимчасове вилучення собаки у ОСОБА_1 .

Крім того, вилучення собаки у його господаря (конфіскація) позбавить її належної турботи, що можна розцінювати як жорстоке поводження з твариною. Тобто, передбачене частиною третьою статті 154 КУпАП стягнення у виді конфіскації тварин не відповідає суспільній значимості порушення.

Відтак, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя враховує вищенаведені міркування, а також характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, відсутність обтяжуючих обставин, тому застосовує до правопорушника адміністративне стягнення у межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 154 КУпАП, у виді штрафу, без конфіскації тварини.

Суд вирішує питання про стягнення судового збору відповідно до ст.40-1 КУпАП.

На підставі ч.3 ст.154, ст.ст.40-1, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень без конфіскації тварин.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106. Код отримувача (код за ЄДПРОУ) 37993783. Банк отримувача Казначейство України (ЕАП). Номер рахунку(IBAN) UA0026001. Найменування коду класифікації доходів бюджету - судовий збір (код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Коробов С.О.