Справа №363/2470/24 Головуючий в 1-й інстанції - Котлярова І.Ю.
Провадження №33/824/4049/2024 Доповідач - Слива Ю.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2024 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Слива Ю.М., за участюособи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Задорожньої В.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Задорожньої В.О., на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 17 липня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП та накладено стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, а саме у виді штрафу у розмірі 17 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, 21.05.2024 року об 11:16 год. на автодорозі Київ-Вишгород-Десна 28 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом RENO д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. На вимогу поліцейського водій погодився в установленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу DRAGER-0180, проба позитивна 0,91%. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім цього, 21.05.2024 року об 11:16 год. на автодорозі Київ-Вишгород-Десна 28 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом RENO д.н.з. НОМЕР_1 будучи обмеженим в праві керування транспортним засобом від 26.09.2023 року ВП №71629779 Деснянський відділ державної виконавчої служби у м. Києві. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП.

На вказану постанову суду, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Задорожня В.О., подала апеляційну скаргу, в якій не погоджується з постановою, вважає її незаконною та необґрунтованою, через неповне дослідження суддею матеріалів справи. Судом не було надано жодної оцінки порушень допущених працівниками поліції, зокрема підставу зупинки транспортного засобу, яка не була ніяк задокументована, а відповідно і пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння є незаконною. При цьому, працівниками поліції не здійснювався безперервний запис, не було роз`яснено ОСОБА_1 порядок проходження огляду, його права та обов`язки. Окрім цього, в матеріалах відсутні дані про відсторонення ОСОБА_1 як водія від керування транспортними засобами і про те, що його обмежено у праві керування ОСОБА_1 дізнався під час складання протоколу за ч.3 ст.126 КУпАП, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за вказаною статтею. Тому, просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю складу обох адміністративних правопорушень.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Задорожню В.О., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити у повному обсязі, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пунктом 2.9 (а) ПДР України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №017557 від 21.05.2024 року, вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, за допомогою приладу DRAGER-0180, за результатами якого у ОСОБА_1 вбачається 0,91‰ алкоголю.

Таким чином, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

даними, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 21.05.2024 року, серії ААД №017557. Даний протокол підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 без будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол, при цьому, у даному протоколі у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 зазначив «керував авто, вибачте»;

даними з приладу DRAGER-0180 з позитивною пробою в 0,91‰ алкоголю у ОСОБА_1 ;

відеозаписом з нагрудного реєстратора працівників поліції;

Зазначені докази відповідають критеріям належності й допустимості, та в своїй сукупності підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п.2.9 (а) ПДР України.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.9 (а) ПДР України та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду, а саме поясненнями ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Задорожньої В.О., а також за результатами перегляду наявного в матеріалах справи відеозапису з місця події.

Доводи апеляційної скарги адвоката Задорожньої В.О. що ОСОБА_1 не було роз`яснено права не погоджуватися з результатами огляду на приладі DRAGER-0180 та пройти огляд у закладі охорони здоров`я, є необґрунтованими та нічим не підтвердженими, оскільки з протоколу серії ААД №017557 від 21.05.2024 року, вбачається, що ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, при цьому, будь-яких заперечень чи незгоди зі змістом протоколу ОСОБА_1 не зазначив, незгоди з діями працівників поліції не вказав.

Доводи адвоката Задорожньої В.О. щодо провокування ОСОБА_1 не проходити огляд у закладі охорони здоров`я, також нічим не підтверджені, натомість з переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудних відеокамер працівників поліції, вбачається, що ОСОБА_1 добровільно відмовився їхати на огляд до закладу охорони здоров`я, тим самим погодившись з результатами огляду на приладі DRAGER-0180, оскільки заперечень ніяких не висловив.

Отже, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи викладені в апеляційній скарзі адвокатом Задорожньою В.О., оскільки ніяких переконливих пояснень та доказів з приводу незаконності постанови суду в частині визнання ОСОБА_1 винним у порушенні п.2.9 (а) ПДР України, апеляційному суду адвокат не надала, а тому, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.9 (а) ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена, підстав для задоволення апеляційної скарги та закриття провадження у справі, апеляційним судом не встановлено.

Що стосується визнання ОСОБА_1 винним за ч.3 ст.126 КУпАП, слід зазначити наступне.

Положеннями ч.3 ст.126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 9 статті 7 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови, в тому числі про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

За змістом ст.15 Закону України «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення.

Вищезазначені вимоги закону по належній перевірці наявних у матеріалах доказів виконані судом у повному обсязі.

Так, із змісту досліджених судом першої інстанції та перевірених судом апеляційної інстанції матеріалів справи встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №017558 від 21.05.2024 року, в якому зафіксовано факт та обставини правопорушення, що складений у відповідності до вимог ст.256 КУпАП;

- копією постанови державного виконавця ВП №71629779 від 26.09.2023 року про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відтак, даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що в діях ОСОБА_1 , наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.3 ст.126 КУпАП.

Отже будь-яких сумнівів щодо достовірності та допустимості наявним в матеріалах справи доказів, не виникає, будь-яких порушень норм КУпАП, у тому числі при складанні протоколів про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції не встановлено.

До того ж, суд першої інстанції вірно застосував ст.36 КУпАП, відповідно до якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто у даному випадку в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції у відповідності до ст.252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.3 ст.126, КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цих статей з урахуванням положень ст.36 КУпАП, а також положень ст.33 КУпАП.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Задорожньої В.О., залишити без задоволення.

Постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 17 липня 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП з накладенням стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, а саме у виді штрафу у розмірі 17 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Слива