Справа № 156/885/24 Провадження №33/802/597/24 Головуючий у 1 інстанції:Федечко М. О.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області від 07 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки села Лугове, громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , не працює (згідно даних протоколу), до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.156 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Іваничівського районного суду Волинської області від 07.08.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнано винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КпАП України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень 00 копійок з конфіскацією предметів торгівлі.

Вилучені цигарки у кількості 20 штук в пачці сигарет «Прилуки класичні 10» згідно квитанції про отримання речей та документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення № 442 конфісковано в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 27.07.2024 року близько 12:20 години перебуваючи у власному помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , здійснила продаж сигарет з рук у кількості 20 штук у пачці червоного кольору з надписом «Прилуки класичні 10» без марки акцизного збору, чим порушила п.7 ст.15 ЗУ «Про обіг алкоголю та тютюнових виробів». Таким чином, ОСОБА_1 вчинила правопорушення, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст.156 КпАП України (а.с.12-14).

Не погоджуючись із постановою судді особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а справу за даним провадженням закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, постанову суду незаконною та необ`єктивною, так як судом неправильно кваліфіковані її дії за ч.3 ст.156 КпАП України як «торгівля тютюновими виробами з рук», оскільки вона «торгівлею» тютюновими виробами не займається і судом таких обставин встановлено не було.

Зазначає, що ст.156 КпАП України входить у склад Глави 12 КпАП України із назви якої вбачається, що цією Главою регулюється питання, що стосуються адміністративних правопорушень у галузі торгівлі, громадського харчування, сфери послуг, галузі фінансів і підприємницької діяльності, а як зазначено у вступній частині постанови суду першої інстанції вона не працює, а тому судом встановлено не було, що вона займається будь-яким видом діяльності, із зазначених у галузях Глави 12 КпАП України.

Вказує на те, що із матеріалів даної справи вбачається, що вона одноразово продала лише 1 пачку сигарет у подвір`ї своєї хати і за це була притягнута до відповідальності за «торгівлю з рук». Тобто ця дія мала разовий, випадковий характер без встановлення системного і організованого чинника, але це дало підстави для встановлення судом першої інстанції визначити у її одноразовій дії системну торгову діяльність.

Також поняття торгівлі саме «з рук» застосовується у ст.160 КпАП України та роз`яснюється у листі Міністерство доходів і зборів України у листі від 27.09.2013 року №12060/6/99-99-22-01-03-15/1182 з яких вбачається, що місця стихійної торгівлі виникають у місцях масового перебування людей: зупинкові комплекси, вокзали, автомобільні шляхи. Нерідко торгівля ведеться з землі. У той же час, як встановлено було судом першої інстанції із її письмових пояснень та пояснень ОСОБА_2 , останній придбав у нього пачку цигарок у подвір`ї її помешкання, яке не є місцем масового перебування людей. Тому судом не було встановлено, що вона займаєтьсь торгівлею тютюнових виробів саме «з рук».

Крім того вважає, що вказана постанова суду першої інстанції є необ`єктивною щодо неї через не співмірність покарання накладеного на неї за вчинене нею правопорушення і настання мізерних суспільно-небезпечних наслідків від вчиненого правопорушення.

Зазначає, що засоби до існування вона отримує важкою фізичною працею через реалізацію продукції її з чоловіком особистого селянського господарства, додатково підробляє прибиранням прибудинкових торгових територій, де і купує для свого чоловіка цигарки, який палить. Через віддаленість їхнього помешкання від місць продажу тютюнових виробів її чоловік, а часом і знайомі просять привести з місця, де вона підпрацьовує, дешевші цигарки. Від продажі цигарок вона доходів не має, а засоби до існування отримує у спосіб зазначений вище. Звертає увагу на те, що вона ніколи раніше не притягувалася до будь-яких видів юридичної відповідальності, інформацію працівникам правоохоронним органам щодо вчиненого правопорушення надала добровільно, у неї складний матеріальний стан, а тому покарання призначене їй судом першої інстанції у виді штрафу 6800 гривень є хоч і найменшим, зазначеним у санкції ч.3 ст.156 КпАП України,але непомірним для їх сім`ї (а.с.18-20).

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,будучи належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи (а.с.23) не з`явилася. Від неї на адресу апеляційного суду 09.09.2024 року надійшла заява про розгляд справи у її відсутності у зв`язку із поганим станом здоров`я (перебуває на стаціонарному лікуванні в КНП «Іваничівської БПЛ») та відсутністю транспортної можливості прибути на вказаний час (а.с.24). А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 ,відповідно до вимог ст.268 КпАП України.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріалами справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Приписами ч.7 ст.294 КпАП України визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до норм ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення ст.251 КпАП України регламентують, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при винесенні постанови місцевим судом дотримані.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 968003 від 27.07.2024 року, ОСОБА_1 27.07.2024 року близько 12:20 години перебуваючи у власному помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , здійснила продаж сигарет з рук у кількості 20 штук у пачці червоного кольору з надписом «Прилуки класичні 10» без марки акцизного збору, чим порушила п.7 ст.15 ЗУ «Про обіг алкоголю та тютюнових виробів», чим вчинила правопорушення, передбачене ч.3 ст.156 КпАП України (а.с.1).

Протокол ОСОБА_1 власноручно засвідчила власним підписом та зауважень стосовно складання протоколу про адміністративне правопорушення не мала (а.с.1).

Крім того, в письмових поясненнях, які містяться на окремому аркуші, ОСОБА_1 зазначила, що вона 27.07.2024 року о 12:20 годині продала одну пачку цигарок (20 сигарет) хлопцю у військовій формі за 60 гривень. В подальшому через годину до неї прийшли працівники поліції то повідомили про продаж нею цигарок, в чому ОСОБА_1 і зізналась. В подальшому зобов`язалась так не вчиняти та більше не продавати цигарки (а.с.3).

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КпАП України, також стверджується іншими матеріалами справи, зокрема, рапортом ЄО № 1593 від 27.07.2024 року (а.с.2), письмовим поясненням ОСОБА_2 від 27.07.2024 року (а.с.4), письмовою заявою ОСОБА_2 від 27.07.2024 року (а.с.5), фото пачки цигарок «Прилуки класичні 10» у якій знаходились 20 штук сигарет (а.с.6), квитанцією про отримання речей та документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення № 442 (а.с.7).

Таким чином, заперечення апелянта, щодо висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній постанові, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 до уваги апеляційним судом не приймаються, оскільки повністю спростовуються вищенаведеними доказами в їх сукупності.

Крім цього у ході розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 свою вину визнала, додатково зазначила, що тютюн купляє своєму чоловікові для куріння, 27.07.2024 року продала одну пачку сигарет.

Доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі, аналогічні тим, що були предметом дослідження під час розгляду справи у суді першої інстанції, та не заслуговують на увагу апеляційного суду, так як не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи як судом першої інстанції, так і під час розгляду справи апеляційним судом.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи, а тому дії останньої вірно кваліфіковані за ч.3 ст.156 КпАП України.

Апеляційний суд вважає, що накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції, відповідно до вимог ч.2 ст.33 КпАП України, урахував характер правопорушення, дані про особу винної та її майновий стан, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив ОСОБА_1 безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією предметів торгівлі, визначене санкцією ч.3 ст.156 КпАП України.

Враховуючи вищенаведене, підстави для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області від 07 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.156 КпАП України, залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.