БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 3/356/277/24
Справа № 356/418/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2024 суддя Березанського міського суду Київської області Капшученко І. О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 1 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 25.01.2024, орган, що видав, - 3213, РНОКПП НОМЕР_2 , пенсіонера,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 274059 від 16.06.2024, водій відповідальності ОСОБА_1 о 20 годині 30 хвилин 16.06.2024 в м. Березань, по вул. Поліська, керував автомобілем Chery Tiggo, д.н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Права, передбачені ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом роз`яснено.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що того вечора приїхав з сусідом до свого знайомого, який проживає разом з сином. Сусід був за кермом. Зайшовши в будинок, побачив там ще двох жінок, знайомий має поганий стан здоров`я, сам не ходить, просив їсти. На цьому ґрунті в них виник конфлікт і вони викликали поліцію. Окремо наголосив, що поліція не бачила, як він їхав та не зупиняла його. Огляд не проводили.

За клопотанням ОСОБА_1 у судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_2 , який суду пояснив, що ОСОБА_1 є його тестем. Того вечора, точної дати не пам`ятає, в період часу з 20:00 до 21:30 тесть зібрався в гості. Прийшов сусід, який сів за кермо, і всі вони поїхали до будинку Степури. ОСОБА_1 був випивший. Приїхавши на місце, вийшли з автомобіля, після чого свідок пішов. Автомобілем керував сусід ОСОБА_3 , прізвища не знає.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що є сусідом з ОСОБА_1 . Того вечора близько 19:00 до нього додому прийшов ОСОБА_1 та вони сиділи у нього в бесідці. Потім ОСОБА_1 попросив відвезти його до кума і вони пішли додому до ОСОБА_1 за автомобілем. До ОСОБА_1 якраз приїхав зять з родиною на автомобілі, і вони втрьох (свідок, ОСОБА_1 і його зять) поїхали, за кермом був ОСОБА_4 . ОСОБА_1 вживав алкогольні напої. По дорозі додому ОСОБА_1 вирішив заїхати до ОСОБА_5 , сказав, що ненадовго. Приїхавши на місце, ОСОБА_1 вийшов з автомобіля та пішов у будинок. Це було десь після 20:00. Зрозумівши, що візит затягнеться, зять пішов додому, а після нього і ОСОБА_4 . Що було далі, свідку невідомо. Десь через годину-півтори до нього додому прийшов ОСОБА_1 , розповів про ситуацію і сказав, щоб той забрав машину. Коли вони прийшли на місце, поліція ще була. Окремо вказав, що від його дому до будинку ОСОБА_5 250-300 м.

Свідок ОСОБА_6 , допитаний в судовому засіданні, показав, що із ОСОБА_1 близько не знайомий та знає як знайомого його батька. Того дня він був у хаті, коли дівчата ( ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ) сказали, що приїхав хтось на машині і сигналить. Коли він відкрив водійські двері, ОСОБА_1 сидів збоку і щось клацав на телефоні, був дуже пяний. За кермом вже нікого не було. ОСОБА_1 зайшов з ним до хати і вчинив сварку, що в хаті не прибрано, після чого вони викликали поліцію. ОСОБА_4 не було на місці, тобто взагалі біля машини не було нікого, крім ОСОБА_1 .

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , будучи належним чином повідомленими, на виклик суду не з`явились, причини неявки суду не повідомили, постановою Березанського міського суду Київської області від 03.07.2024 про вказаних свідків було застосовано привід в судове засідання, призначене на 18.07.2024, привід не виконаний, відомостей про причини неявки суду не надходило (а.с.22-23,25,32,35-36,38-41).

В судове засідання як свідки також викликались працівники СПД № 1 ВП № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області Левченко О. Ю. та ОСОБА_11 , разом з тим, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання на виклик суду повторно не з`явились, причини неявки суду не повідомили (а.с.17,33).

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, показання допитаних в судовому засіданні свідків, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2011 (далі ПДР).

Згідно з п.п. 1.3, 1.9 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.5 ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ч. 1 ст. 266 КУпАП, п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція від 09.11.2015 № 1452/735) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 3 розділу І Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За ч. 2 ст. 266 КУпАП України під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відмова від проходження відповідного огляду утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи перебував водій у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Згідно ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи вказане, не дивлячись на заперечення, вина ОСОБА_1 у вчиненому за наведених вище обставин підтверджується сукупністю наданих суду доказів, що узгоджуються між собою та не викликають сумнівів у їх достовірності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 274059 від 16.06.2024 (а.с.1), рапортом інспектора чергового СПД № 1 (м. Березань) Броварського РУП ГУ НП в Київській області Капустіна В. П., зареєстрованим в ІТС ІНПН (ЖЄО) СПД № 1 (м. Березань) за № 1860 від 16.06.2024 (а.с.3), рапортом поліцейського з РПП СПД № 1 (м. Березань) Броварського РУП ГУ НП в Київській області Шумія Є., відповідно до якого 16.06.2024 ним спільно з лейтенантом поліції ОСОБА_12 здійснювалось патрулювання в м. Березань та близько 20 год. 45 хв. надійшло повідомлення про те, що за адресою м. Березань, вул. Поліська, 2 водій на автомобілі Chery Tiggo, д.н.з. НОМЕР_3 , керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння; прибувши на місце події, виявлено водія даного автомобіля ОСОБА_1 , якому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на спецприлад «Драгер» та в медичному закладі, на що водій відмовився (а.с.6), письмовими поясненнями свідка ОСОБА_10 , згідно з якими 16.06.2024 близько 20:30 вона була очевидцем того, як ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем Chery Tiggo, д.н.з. НОМЕР_3 , по вул. Поліська в м. Березань (а.с.5).

Згідно витягу з бази даних «Армор», ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_4 , видане 14.07.2022, ТСЦ 3241, посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами не видавався, про що в протоколі міститься відповідний запис (а.с.1,8).

Крім того, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується також долученими до матеріалів справи відеозаписами з нагрудної камери працівників поліції, на яких об`єктивно зафіксовано, як ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів як на місці зупинки транспортного засобу, так і в найближчому медичному закладі відмовився, при цьому, вимога працівника поліції про необхідність проходження огляду озвучена декілька разів і була зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 - чіткою і однозначною (відрізок часу 01 хв. 20 с. - 01 хв. 37 с., 02 хв. 53 с. - 03 хв. 48 с. файлу«2024_0616_210617_0000000_000000_0429») (а.с.7.

Вся подія зафіксована технічними засобами відеозапису та проводилась в присутності свідків, які також присутні на відеозаписі «2024_0616_210617_0000000_000000_0429», що є належним і достатнім способом фіксації події правопорушення згідно з вимогами ч. 2 ст. 266 КУпАП України.

Доводи ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом, не відповідають дійсності, оскільки на відеозаписі чітко зафіксовано, як він повідомляє поліцейським, що приїхав (відрізок часу 01 хв. 55 с. - 02 хв. 10 с., 04 хв. 39 с. - 04 хв. 43 с. файлу«2024_0616_210617_0000000_000000_0429»), поставив тут (автомобіль) і гуляє (відрізок часу 01 хв. 55 с. - 02 хв. 10 с., 04 хв. 39 с. - 04 хв. 43 с. файлу«2024_0616_211618_0000000_000000_0431»).

Під час з`ясування обставин адміністративного правопорушення ОСОБА_1 перебував поряд з автомобілем, має явні ознаки алкогольного сп`яніння, факт перебування у стані сп`яніння не заперечував, на місці також знаходились свідки, які вказують, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом (відрізок часу 01:20 01:33, 02:15 02:30, 04:25 04:54 файлу «2024_0616_210117_0000000_000000_0428»).

Твердження ОСОБА_1 , надані в судовому засіданні, про те, що за кермом був сусід, не підтверджені жодними належними та достатніми доказами, та викликають обґрунтовані сумніви також з огляду на той факт, що відеозйомка на бодікамеру велась протягом досить тривалого часу, поки поліцейський неодноразово пропонував ОСОБА_1 як водієві пройти відповідний огляд на стан сп`яніння, проте останній жодного разу не вказав, що за кермом була інша особа та не назвав її.

Доводи ОСОБА_1 про те, що працівники поліції його не зупиняли та не бачили, що він керував автомобілем, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки приписи ст. 251 КУпАП встановлюють абсолютний характер джерел та змісту доказової інформації по справі - «будь-які фактичні дані».

Так, на відрізку часу 02:15 02:30, 04:25 04:54 файлу «2024_0616_210117_0000000_000000_0428» поліцейський вказує, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджують свідки, які присутні на місці події ( ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ), письмові пояснення ОСОБА_10 додані до матеріалів справи, тому дії працівників поліції в даній ситуації є правомірними та такими, що відповідають вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, а також вчинені в межах покладених на них повноважень.

Вказані пояснення свідків в судовому засіданні спростовані не були.

Наданий ОСОБА_1 аудіозапис розмови суд відхиляє як неналежний доказ, оскільки з його змісту неможливо встановити осіб, чиї голоси на ньому зафіксовано, обставини, за яких проводився запис, відсутність примусу чи попередньої домовленості, а також співвіднести їх з подією 16.06.2024, що є предметом судового розгляду (а.с.19).

За наведених обставин, заперечення ОСОБА_1 факту керування транспортним засобом суд розцінює критично та відхиляє як позицію захисту особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з метою уникнення від відповідальності.

Доводи ОСОБА_1 про те, що огляд не проводився та рівень алкоголю не встановлювався, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки відмова від проходження відповідного огляду сама по собі утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи перебував водій у стані такого сп`яніння.

Також з відеозапису вбачається, що працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_1 суть вчиненого правопорушення та повідомлено, що за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на нього буде складено протокол (відрізок часу 00:50 01:07 файлу «2024_0616_211118_0000000_000000_0430»).

Протокол про адміністративне правопорушення складено в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час складання протоколу в порядку ст. 256 КУпАП роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, від отримання копії протоколу та зазначення пояснень по суті порушення, останній відмовився, що засвідчено відповідною відміткою (файл «2024_0616_212118_0000000_000000_0432», відрізок часу 03:00 03:40 файлу 2024_0616_213118_0000000_000000_0434»).

Разом з тим, суд відхиляє як доказ долучені до матеріалів справи письмові пояснення свідка ОСОБА_6 в частині того, що він особисто бачив, як ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Оцінюючи показання допитаних у судовому засіданні свідків, суд зазначає, що відповідно до ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставин справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися.

За таких обставин, суд критично оцінює показання допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 щодо некерування ОСОБА_1 автомобілем, оскільки з показань самих свідків вбачається, що вони не були присутні на місці події весь час та покинули місце одразу по приїзду до будинку Степури, а отже, їм не відомі обставини, що мали місце після цього, зокрема, і чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом.

Крім того, свідок ОСОБА_6 , допитаний в судовому засіданні, який повідомив, що після того, як автомобіль під`їхав до двору, він вийшов з будинку і побачив там автомобіль ОСОБА_1 , який сидів у ньому, та не підтвердив наявність на місці події жодних інших осіб, в тому числі і свідка ОСОБА_4 , який на момент допиту був присутній в судовому засіданні.

Крім того, оцінюючи показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . суд також враховує наявність родинних зв`язків ОСОБА_2 з особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , який є його тестем, а також близькі товариські відносини між свідком ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , що викликає сумнів у об`єктивності та неупередженості їх свідчень, а також сумнів у відсутності зацікавленості у результатах вирішення цієї справи.

За наведених обставин, вказані пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не узгоджуються з рештою наявних в матеріалах справи доказів та не спростовують факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У рішення ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії» суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню дорожньо-транспортним пригодам, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена, в його діях суд вбачає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на особу, яка вчинила адміністративне правопорушення, суд враховує положення ст.ст. 33-35 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який є пенсіонером, і вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини, а також необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день розгляду справи складає 605,60 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 251-252, 268, 283-284, 294 КУпАП України, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові суду, а саме 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову судді може бути подана протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області.

Строк пред`явлення постанови для виконання 3 (три) місяці з дня набрання нею законної сили згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя: І. О. Капшученко