Справа № 650/176/24
Провадження № 3/650/156/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2024 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі головуючого - судді Сікори О.О., із секретарем Чечун В.Ф., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, стосовно: ОСОБА_1 , який народився: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

06.01.2024 року о 16:47 год. ОСОБА_1 , по вул.Перемоги в селищі Кар`єрному, Бериславського району, Херсонської області, будучи особою, яка керувала транспортним засобом "Фольцваген Пасат", державний номерний знак НОМЕР_1 .96-69ар., з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, при тому, що у нього уповноваженою особою були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності на судовому засіданні свою вину не визнала, пояснивши, що не керувала автомобілем.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Встановлені судом обставини виявленого правопорушення свідчать про наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а її дії слід кваліфікувати як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненому, підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення від 06.01.2024 року серії та № ААД 115177 (далі також протокол), в якому зокрема, вказано про керування вказаною особою транспортним засобом 06.01.2024 року, ознаки алкогольного сп`яніння, факт відмови від огляду у встановленому порядку;

змістом відеозапису, який було зроблено поліцейським на нагрудну бодікамеру та який відображає звукову картину та перебіг подій, що мали місце 06.01.2024 року, якими підтверджені факти та обставини викладені у вказаному протоколі;

рапортом поліцейського від 06.01.2024 року відповідно до якого інспектор зазначив про: зупинення вказаного транспортного засобу під керуванням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, виявлення у останньої ознак алкогольного сп`яніння, її відмову від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, складання стосовно неї протоколу;

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 06.01.2024, відповідно до якої вбачається, що ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП;

іншими доказами у їх сукупності та взаємозв`язку.

Вказані докази суд визнає належними, допустимими, достовірними та достатніми у своїй сукупності для встановлення усіх обставин, що підлягають з`ясуванню.

Поліцейським дотримано вимоги щодо їх збирання та оформлення, а також проведено усі необхідні дії у точній відповідності до вимог закону, якими врегульований порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, а саме: статті 266 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395; Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 № 1452/735.

Таким чином, зважаючи на те, що під час судового розгляду встановлені обставини, які свідчать про наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознак складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, останню слід визнати винною та піддати адміністративному стягненню визначеному санкцією вказаного положення закону.

Щодо позиції ОСОБА_1 з приводу недоведеності факту керування ним транспортним засобом за визначених у протоколі обставин суд зазначає таке.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом перед висуненням йому пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння підтверджується вказаними доказами у їх сукупності.

Основний аргумент, який наводить ОСОБА_1 на спростування факту керування, це відсутність відеофіксації його перебування за кермом автомобіля в русі та його зупинки.

Суд погоджується, що на відео не зафіксовано вказаних обставин, проте на ньому зафіксовано інші обставини, які свідчать про керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом за встановлених обставин.

Так, ОСОБА_1 із самого початку звернення до нього поліцейського не заперечив факт керування, як не заперечив це і пасажир, що перебував поряд з ним. ОСОБА_1 не під час спілкування з поліцейськими, не в протоколі, ні у своїх поясненнях в суді не вказує на іншу особу, яка керувала транспортним засобом, не зазначає яким чином він опинився з боку водійської двері автомобілю із ключима від нього, на яких був присутній також пульт від сигналізації.

Крім цього, відповідний факт зафіксовано у протоколі службовою особою та в складеному нею рапорті, а також вбачається із бодікамери поліцейського на якій безпосередньо перед виявленням водія був зафіксований рух зазначеного транспортного засобу.

Те, що поліцейським не було зафіксовано керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , не може беззаперечно свідчити про неможливість встановлення відповідного факту виходячи з сукупності інших доказів, адже законодавець не обмежує поліцейського в цьому та не вказує про його обов`язкове доведення саме у спосіб відео фіксації.

Стаття 251 КУпАП визначає цілий перелік доказів, який не є вичерпним, а стаття 252 КУпАП залишає саме за суддею право оцінювати наявні докази.

Суд не виключає, що можливе існування обставин, якими можна пояснити факт знаходження ОСОБА_1 біля автомоблію із ключима від нього, керування сигналізацією, зачиненням ним водійської двері перед тим як іти до поліцейського та встановлену поведінку усіх інших учасників, іншими обставинами ніж керування ним транспортним засобом, проте відповідної версії, яку б можна було перевірити на предмет відповідності встановленим іншим обставинам справи, зі сторони ОСОБА_1 представлено не було.

Крім того, відповідно до статті 40-1 КУпАП, частини п`ятої статті 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 0,2 частин прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому вчинено правопорушення.

Керуючись статтями 24, 27, 33, 283, 284 КУпАП, а також іншими наведеними положеннями законодавства, суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП і на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги 28 травня 2024 року.

Постанову може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя _________________ О.О. Сікора