Номер провадження: 33/813/148/24
Головуючий у першій інстанції Прохоров П. А.
Доповідач Стахова Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ

Головуючого судді - Стахової Н.В.,

за участю секретаря

судового засідання Булацевської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2023 у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №533911 від 19.08.2023 року 18.08.2023 року о 23.45 годин на вул.Архітекторська, 20 в м. Одесі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Accent, н/з НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: надмірна жвавість рухів, звужені зіниці очей, які слабо реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2023 року визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 користь держави судовий збір в сумі 536 гривень 80 копійок.

Не погоджуючись із вказаною постановою, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що порушуєпринципи справедливого судочинства, у зв`язку з чим просить суд постанову Київського районного суду м. Одеси від 25.10.2023 року скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУПАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що пропозиція працівника поліції пройти огляд на стан сп?яніння - це ознайомлення водія зі змістом направлення на проходження такого огляду, у зв`язку з чим, висловлення відмови від проходження огляду на стан сп`яніння до ознайомлення зі змістом такого направлення, не може вважатися такою.

Крім того зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме вимоги Правил дорожнього руху було порушено, що є істотним порушенням.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення було складено о 00-18 год., згоду на проходження огляду на стан сп?яніния він висловив о 00-03 год. під час ознайомлення із направленням, складеним працівником поліції, що підтверджується відеозаписами, доданими до матеріалів справи.

Вважає, що працівники поліції в силу вимог ст. 266 КУпАП були зобов?язані доставити його до найближчого закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан наркотичного сп?яніння, чого ними зроблено не було.

Апелянт посилається на те, що працівники поліції не роз?яснювали йому права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що підтверджується відеозаписами ПВР 474932 та ПВР 471474, хоча відмітка про це є в протоколі. У нього немає юридичної освіти, тому він не усвідомлював, що відмова поїхати на медичний огляд є таким самим правопорушенням, як і керування транспортним засобом у стані наркотичного сп?яніння. Якби скаржнику роз?яснили право на захист, він би ним скористався, щоб проконсультуватися з цього приводу із юристом.

Крім того, вважає, що працівники поліції штучно створювали умови для складання протоколу про адміністративне правопорушення саме за відмову від проходження огляду на стан сп?яніння, оскільки після зупинки його автомобіля та почувши, що він поспішає до вагітної дружини, вони необґрунтовано тривалий період часу складали направлення на огляд, яке заповнюється на бланку. Також, апелянт питав у працівника поліції, чи зможе зранку здати аналізи самостійно. Він повідомив, що протокол буде розглядати суд, тоді я зможу долучити довідку про огляд, якщо пройду його (23-57 год. відео ПВР 471474).

Зазначає, що всі ці обставини суд першої інстанції залишив поза увагою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що вина ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушеннясерії ААД №533911 від 19.08.2023 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом, що міститься в матеріалах справи.

Апеляційний суд не може погодитись із висновками суду першої інстанції враховуючи наступне.

У відповідності до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку.

Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 20 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735), висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Адміністративним правопорушенням, згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП, визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз положень ст. 266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду», затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 року № 1103 (в подальшому Порядок 1103), «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція 1452/735) та диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП дає підстави стверджувати про те, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у виді відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння виникають після встановлення поліцейським факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак наркотичного сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції/вимоги про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у порядку і способами, що передбачені зазначеними вище нормативними документами, та після відмови особи від проходження такого огляду, яка повинна бути висловлена у формі, що не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності за відсутності обставин, які указують на те, що особа вимушено відмовляється від такого огляду, та відсутність фактори які спонукають її відмовитись від проходження такого огляду. Лише після висловлення такої відмови, за доведеності інших обставин, які утворюють об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння адміністративне правопорушення вважається вчиненим і породжує у поліцейського обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Постанова судді суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду не достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов до хибного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №533911 від 19.08.2023 року 18.08.2023 року о 23.45 годин на вул.Архітекторська, 20 в м. Одесі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Accent, н/з НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: надмірна жвавість рухів, звужені зіниці очей, які слабо реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У вказаному протоколі про адміністративне правопорушення в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 зазначив, що з протоколом не згоден, руки не тремтять и готовий пройти огляд.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги, що в протоколі про адміністративне правопорушеннясерії ААД №533911 від 19.08.2023 року не зазначена частина статті 130 КУпАП, яка була порушена ОСОБА_1 .

Окрім того, суд першої інстанції не звернув на те, що за змістом пункту 11 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376, при складанніпротоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Водночас, об`єктивних даних про дотримання цих вимог щодо ОСОБА_1 матеріали справи не містять. На долучених до матеріалів справи відеозаписах з нагрудної камери працівника поліції також не зафіксовано жодних відомостей про роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, в тому числі право мати захисника. Наведені обставини також залишились поза увагою суду першої інстанції.

До того ж поліцейськими було порушено пункт 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки ними не було складено акт огляду на стан сп`яніння у двох примірниках, один з яких мав бути вручений водію.

Водночас, як вбачається з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, працівником поліції під час пропонування ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, останній запитав в працівників поліції чи може він пройти огляд на стан сп`яніння в лабораторії в ранці, на що працівник поліції відповів ствердно. Одразу після почутої відповіді працівника поліції Щур В.Ю., відповів що не має часу проходити огляд зараз, оскільки втомився після роботи та його вдома чекає вагітна дружина, а аналіз на сп`яніння поїде здавати зранку.

З викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що у матеріалах справи присутні обґрунтовані сумніви щодо встановлення факту вільного волевиявлення водія при відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, і такі сумніви у відповідності до вимог ст.62 Конституції України слід тлумачити на користь ОСОБА_1 .

Отже, місцевий суд не в повній мірі виконав вимоги ст. ст. 245, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи з метою встановлення, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

За результатами судового розгляду суд апеляційної інстанції дійшов до переконання про відсутність належних і достатніх доказів для висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння.

Відповідно до положень ст.1 та ч.1 ст.2 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Таким чином слід дійти висновків про те, що судом першої інстанції, у порушення вимог ст.280 КУпАП, не було з`ясовано усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та суд дійшов передчасного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена беззаперечними доказами, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи апеляційним судом мають бути витлумачені на користь останнього.

Апеляційний суд констатує, що у даній справі судом першої інстанції не доведено «поза будь-яким розумним сумнівом», що ОСОБА_1 , маючи ознаки наркотичного сп`яніння, керував транспортним засобом. Тому апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи сторони захисту про відсутність доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У відповідності до частини 8 статті 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Відповідно до пункту 1 частини 1 стастті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи вище викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджено, поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тому постанову Київського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2023 року необхідно скасувати, а провадження закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в діях останнього події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

Керуючись п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2023 року задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2023 року скасувати, та ухвалити по справі нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Н.В. Стахова