Справа №938/811/24
Провадження № 3/938/503/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Чекан Н.М.

з участю секретаря судового засідання Івасюк Г.Ю.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від Верховинського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, жителя присілок АДРЕСА_1 , пенсіонера, інваліда війни, -

якому роз`яснено ст.63 Конституції України та права, передбачені ст.268 КУпАП,-

В С Т АН О В И В:

До Верховинського районного суду Івано-Франківської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №205354 від 20.07.2024 року (а.с.1) вбачається, що 16.07.2024 року близько 22.30 годин ОСОБА_1 за місцем свого проживання, а саме в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав, долучив посвідчення, що він є особою з інвалідністю 2 групи, яке видано 31.08.2023 року.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засідання вказала, що підтримує пояснення, надані нею працівникам поліції.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, крім протоколу про адміністративне правопорушення суду надано:

- терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_1 від 16.07.2024 року серії АА №409933 винесений у зв`язку із скоєнням ним домашнього насильство 16.07.2024 року близько 22.00 годин відносно ОСОБА_2 строком на три доби з 23.40 годин 16.07.2024 року до 23.40 годин 19.07.2024 року; у вказаному заборонному приписі наявний підпис кривдника;

- рапорт Верховинського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області, з якого вбачається, що 16.07.2024 року о 22.39 годин поступило повідомлення від ОСОБА_2 , що її чоловік вчиняє домашнє насильство, погрожує вбивством, заявник рік тому повернувся зі зони бойових дій; прибувши на місце події відібрано заяву у чоловіка ОСОБА_1 , проведено оцінку ризиків та винесено терміновий припис;

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 16.07.2024 року від ОСОБА_2 , в якому вона вказала, що 16.07.2024 року близько 22.30 годин в селищі Верховина в присілку Підмагора в будинку ОСОБА_1 вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру;

- пояснення ОСОБА_2 від 16.07.2024 року, в якому вона зазначила, що, 16.07.2024 року прийшовши додому, побачила, що там перебував її чоловік, з яким вони живуть в різних будинках, вона сказала йому, щоб він не заходив до її будинку, чоловік у відповідь на це почав її обзивати та говорити, що вона ніхто, щоб забирала речі та ішла геть з будинку, погрожуючи їй фізичною розправою, а саме вбивством;

- пояснення ОСОБА_1 від 16.07.2024 року, в якому він вказав, що 16.07.2024 року близько 22.00 годин він порався по господарству, коли його дружина ОСОБА_2 почала на нього кричати з сусіднього будинку, в якому вона проживає та який знаходиться на одній присадибній ділянці з будинком, в якому проживає він, на що він їй відповів викликай поліцію;

- форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 від 16.07.2024 року, з якого вбачається, що рівень небезпеки середній;

- копію паспорта на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП під час провадження у справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як передбачено ст.9 КУпАП (проступком), визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підставі ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи адміністративне правопорушення, яке ставиться в обвинувачення ОСОБА_1 вчинено 16.07.2024 року, цього ж дня 16.07.2024 року відібрано в нього та потерпілої пояснення з приводу події, а також 16.07.2024 року складено терміновий заборонний припис та форму оцінки ризиків.

При цьому протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №205354, як акт обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1ст.173-2 КУпАП, всупереч категоричним приписам ст. 254 КУпАП, складений не через 24 години, а 20.07.2024 року, тоді як подія відбулася 16.07.2024 року та всі документи долучені до матеріалів справи складені 16.07.2024 року, що підтверджує факт виявлення останнього працівниками поліції саме 16.07.2024 року та відсутність об`єктивних перешкод для складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього.

Крім того, згідно з диспозицією ст.173-2 КУпАП особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї», насильство в сім`ї це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Встановлено, що за даним протоколу про адміністративне правопорушення від 20.07.2024 року, складеного відносно ОСОБА_3 йому у вину поставлено вчинення домашнього насильства, а саме умисних дій психологічного характеру.

Так, Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на подружжя.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

У той час, як під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

Домашнє насильство вчиняється шляхом порушення основних прав та свобод іншого члена сім`ї та призводить або може призвести до заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 20.07.2024 року зазначено, що ОСОБА_1 вчинив відносно дружини домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався в її сторону нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, що завдало шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та потерпілої свідчать про наявність 16.07.2024 року конфлікту між ними, однак дії ОСОБА_1 не виходили за межі звичайних конфліктних відносин, що склались між подружжям, які б містили відповідні ознаки домашнього насильства та вказували на їх навмисний характер та наміру заподіяти шкоду психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 .

Крім того, суддя також звертає увагу, що даних, які б беззаперечно доводили наявність шкоди, заподіяної діями психологічного характеру ОСОБА_1 психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 чи ймовірність заподіяння такої шкоди, в матеріалах справи немає.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення ( ч.2 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази відносно ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, то провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаною статтею слід закрити.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 173-2, 185, 251, 252, 256, 266, 280, 283, 284- 285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Наталія ЧЕКАН