Код суду 233 № 233/593/24
П О С Т А Н О В А

07 лютого 2024 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Міросєді А. І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Дніпропетровську, громадянина України, знаходиться на дійсній військовій службі на посаді командира 3 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти 1 мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснені права згідно ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП,

за ч.2 ст. 172-14 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ДНКС-2/216 від 26 січня 2024 року, ОСОБА_1 , будучи військової службовою особою, перебуваючи на посаді командира 3 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти 1 мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у місці тимчасового розміщення підлеглого йому особового складу м. Костянтинівка Донецької області, 26 січня 2024 року, під час дії особливого періоду, що настав з моменту введення воєнного стану в Україні, маючи владні повноваження стосовно підлеглих військовослужбовців вказаного підрозділу, під час виконання своїх владних функцій вийшов за межі цих повноважень, відпустив, без оформлення визначених відповідних документів (рапорту, наказу, відпускного квитка) молодшого сержанта ОСОБА_2 в короткочасну відпустку за сімейними обставинами. Внаслідок чого молодший сержант ОСОБА_2 безпідставно залишив розташування підрозділу військової частини у м. Костянтинівка та був затриманий посадовими особами Військової служби правопорядку у нетверезому стані, при спробі перетину блок-посту на кордоні між Донецькою та Харківською областями.

ОСОБА_1 в судовому засіданні, виходячи з показів, вину не визнав та пояснив, що він не наділений повноваженнями відпускати військовослужбовців у відпустки, військовослужбовці пишуть рапорти на ім`я командира, а він вже передає всі документи далі командиру. У ОСОБА_2 він прийняв рапорт і мав його передати командиру, але з огляду на велике навантаження, не встиг цього зробити. В будь якому випадку військовослужбовець не має права залишати військову службу без відповідного письмового дозволу.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП передбачено,що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Положеннями статей 251, 252 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконання, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні обставин справи у їх сукупності, керуючись законом, правосвідомістю.

Зважаючи на принципи змагальності та диспозитивності даного виду судочинства, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Судовий розгляд повинен провадитися в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ч.2 ст.172-14 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень, вчинене в умовах особливого періоду.

Перевищення службових повноважень - це дії службової особи, яка не має владних функцій і виходить під час виконання своїх адміністративно-господарських функцій за межі своїх повноважень, або дії службової особи, яка має владні повноваження, але у конкретному випадку перевищує не їх, а інші свої повноваження, або перевищує свої владні повноваження стосовно осіб, які не входять до числа підлеглих.

Перевищення влади або службових повноважень утворює склад даного правопорушення лише у випадку вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй законом прав і повноважень. Явний вихід службової особи за межі наданих їй повноважень слід розуміти як відкритий, очевидний, ясний для всіх, у т.ч. для винного, безсумнівний, відвертий. Для того, щоб визначити, чи мало місце перевищення службовою особою влади або службових повноважень, необхідно з`ясувати компетенцію цієї службової особи і порівняти її із вчиненими діями.

Повноваження, за межі яких виходить службова особа при їх перевищенні, повинні бути передбачені відповідним нормативно-правовим актом: законом, декретом, указом, постановою, статутом, положенням, інструкцією, правилами тощо.

При цьому норма ст. 172-14 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, зокрема, суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Таким чином, зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції ст.172-14 КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.

Натомість, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_1 , 26 січня 2024 року, під час дії особливого періоду, що настав з моменту введення воєнного стану в Україні, маючи владні повноваження стосовно підлеглих військовослужбовців вказаного підрозділу, під час виконання своїх владних функцій вийшов за межі цих повноважень, відпустив, без оформлення визначених відповідних документів (рапорту, наказу, відпускного квитка) молодшого сержанта ОСОБА_2 в короткочасну відпустку за сімейними обставинами.

При цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено та до протоколу не додано відповідних доказів того, якими саме владними повноваженнями був наділений ОСОБА_1 , перевищення яких інкримінується йому в провину, та яким нормативно-правовим актом (закон, декрет, указ, постанова, статут, положення, інструкція, правила тощо), визначені вказані повноваження.

Таким чином, оскільки ч.2 ст. 172-14 КУпАП є бланкетною, а в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні посилання на будь які відповідні нормативно-правові акти, які чітко визначають повноваження ОСОБА_1 , як військової посадової особи, то в протоколі особою, уповноваженою на його складання, в порушення вимог ст. 256 КУпАП, не зазначена суть адміністративного правопорушення, тобто дії ОСОБА_1 , що відповідають диспозиції ч. 2 ст. 172-14 КУпАП. При цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі.

Посилання в протоколі на Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, має узагальнений характер, і не розкриває суті повноважень, якими наділений ОСОБА_1 , і перевищення яких мало місце 26 січня 2024 року

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи додані до протоколу про адміністративне правопорушення докази та сам протокол, суд дійшов висновку, що по даній справі не підтверджено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-14 ч. 2 КУпАП.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18.07.2019 р. у справі за №216/5226/16-а (2-а/216/33/17), притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

В рішенні «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд зазначає, що вказані та досліджені судом докази у своїй сукупності не доводять поза розумним сумнівом факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-14 ч. 2 КУпАП.

Відповідно п. 1ст. 247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення. В даному випадку суд приходить до висновку, що в діях особи відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 251, 255, 283-284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Дніпропетровську, за ч.2 ст. 172-14 КУпАП,- закрити на підставі п.1ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя