Справа № 513/327/24
Провадження № 3/513/394/24
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2024 року суддя Саратського районного суду Одеської області В.С. Миргород, розглянувши справу про адміністративне правопорушення № 513/34/24 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий від 04.05.2023 року, орган що видав 5144,

за ч.2 ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Саратського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Саратського районного суду Одеської області головуючим у даній справі визначено суддю В.С.Миргород.

Як зазначено в протоколі серії ВАВ № 882266 від 11 січня 2021 року, ОСОБА_1 11 січня 2024 року о 22.20 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем мешкання вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме виражався в її бік нецензурною лайкою та шарпав.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В ході розгляду вищезазначеного адміністративного матеріалу було встановлено, що складаючи протокол серії ВАВ №882266 від 11.01.2024 року інспектор СРПП ВП № 1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Небога О.М. кваліфікуючи дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та формулюючи фабулу допущеного правопорушення, фактично виклалав фабулу правопорушення не за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Тобто, невірно виклалав диспозицію ч. 2 ст. 173-2 КУпАП..

Відповідно до ч. 2 ст. 173-2КУпАП, адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, зокрема домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Разом із цим, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП у вказаному протоколі повністю не розкрита, так як докази того, що особа, яка притягалася до адміністративної відповідальності протягом року за ст. 1 ст. 173-2 КУпАП у матеріалах справи відсутні, а саме, відсутня постанова суду про притягнення останнього протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка набрала законної сили, що не дає можливості для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до таких висновків.

Згідно зі ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Згідно з ч. 2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, повинен перевірити правильність складання протоколу та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до роз`яснень п. 12 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою, або без додержання вимог статті 256 цього КУпАП вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Зазначене унеможливлює правильне та повне встановлення об`єктивної сторони, а отже і складу даного адміністративного правопорушення, вказані недоліки є істотними і не можуть бути усунуті в ході судового розгляду.

Згідно Рекомендації № К (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження) .

Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Таким чином, суди не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Окрім того суддя вважає за необхідне вказати на те, що не усунення вищевказаних недоліків, може мати «некоректний» розгляд справи та призвести до «спрощеного підходу» судового розгляду вказаної справи, що у свою чергу є несумісним із такими засадами судочинства, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За таких обставин доходжу висновку, що справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст.173-2 КУпАП необхідно повернути до органу який склав протокол, для належного оформлення.

Доопрацьовану справу про адміністративне правопорушення необхідно повернути до суду з урахуванням вимог ч.6 ст.38 КУпАП,.

На підставі викладеного, керуючись ст. 256 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП повернути до відділення поліції №1 Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області для належного оформлення.

Постанова є остаточною та окремому оскарженню не підлягає.

При повторному направлені адміністративного матеріалу до суду після доопрацювання слід враховувати строки, передбачені ст.ст.38, 277 КУпАП.

Суддя В. С. Миргород