ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/7084/23 Головуючий суддя І інстанції Проценко Л. Г.
Провадження № 33/818/1247/24 Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м.Харків

суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю.,

за участі

секретаря Шевченка Д.В.,

захисника Біленького Д.В.,

свідка ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката Сміляньского Я.Г. на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 01 березня 2024 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України,-

У С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Як установив суд 24 листопада 2023 року приблизно о 18 год. 10 хв. в м. Харкові, на вул. Залютинська, в районі буд.3, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «ВАЗ-21063» з номерним знаком НОМЕР_1 , та працівниками поліції у нього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, і запропоновано пройти медичний огляд у медичному закладі КНП ХОР ОКНЛ. Від проходження медичного огляду водій відмовився.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвокат Сміляньский Я.Г. просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що про оскаржуване рішення ОСОБА_2 дізнався після сплину строку на апеляційне оскарження.

При цьому в суді першої інстанції ОСОБА_2 , який є військовослужбовцем участі не брав, належним чином про час та місце судового розгляду не повідомлявся.

Названі обставини на думку захисника свідчать про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження.

Щодо самої постанови суду автор апеляційної скарги просить її скасувати та закрити провадження.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням , зокрема у ньому не зазначені свідки правопорушення, у протоколі

Відсутній підпис особи, яка притягається до відповідальності.

Крім того, у якості допущених порушень під час складання протоколу автор апеляційної скарги зазначає, що матеріали справи не містять даних як про підстави зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 а і взагалі факту зупинки цього транспортного засобу, оскільки він перебував у нерухомому стані.

Крім того, з відеозаписів доданих до матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_2 має жодну з ознак наркотичного сп`яніння, що в свою чергу свідчить про безпідставність пропонування йому проходження огляду на стан сп`яніння.

Також автор апеляційної скарги звертає увагу на те, що частина відео файлів, долучених до матеріалів справи створені в тому числі за допомогою власного технічного засобу, що зумовлює недопустимість названих доказів.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, оскільки апелянт довів поважність пропуску строку.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, допитавши свідка у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

Так, суд першої інстанції визнаючи винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП послався на протокол про адміністративне правопорушення, направлення водія на огляд, відезапис подій.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

В протоколі працівником поліції зазначено, що 24 листопада 2023 року приблизно о 18 год. 10 хв. в м. Харкові, на вул. Залютинська, в районі буд.3, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «ВАЗ-21063» з номерним знаком НОМЕР_1 , та працівниками поліції у нього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, і запропоновано пройти медичний огляд у медичному закладі КНП ХОР ОКНЛ. Від проходження медичного огляду водій відмовився

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції було допитано свідка ОСОБА_1 , який пояснив, що в день події 24 листопада 2023 року він разом з ОСОБА_2 заїхали до АЗС, автомобілем керував ОСОБА_1 , ОСОБА_2 знаходився на пасажирському сидінні.

Після вказаних подій, ОСОБА_1 зайшов до АЗС до вбиральні, в цей час до ОСОБА_2 підійшли працівники поліції та спілкувалися з ним, зазначили, що необхідно перевірити багажник, бо є інформацію про вчинену крадіжку, потім заявили що ОСОБА_2 водій і треба їхати до лікаря нарколога на огляд.

На уточнююче питання головуючого у справі, свідок ще раз наголошував на тому, що ОСОБА_2 транспортним засобом не керував, а саме свідок був за кермом, проте до нього працівники поліції не підходили.

Таким чином, колегією суддів були отримані покази свідка, які повністю спростовують факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом в день події.

Крім того, з відеозапису, який знаходиться в матеріалах справи, вбачається, що транспортний засіб «ВАЗ-21063» з номерним знаком НОМЕР_1 зупиняється на АЗС, з нього виходить водій та прямує до АЗС.

Вказаний відеозапис знятий з реєстратора в автомобілі поліції.

Далі, на диску міститься інші файли з відеозаписами, вони мають різні номери, фіксація проводилась на мобільний.

Вказані відеозаписи є фрагментарними, тобто відеозапис не є безперервним.

На вказаних фрагментах зафіксовано спілкування патрульних поліцейських з ОСОБА_2 , поліцейські попросили ОСОБА_2 , відчинити багажник, він відчинив, за кермом не перебував.

В подальшому поліцейські запропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_2 спитав, які підстави, відповіді не було, продовжувалось спілкування.

Потім, з наступного фрагменту відеозапису вбачається перебування ОСОБА_2 у службовому автомобілі та складання протоколу.

У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом ІІІ цієї Інструкції передбачено, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Апеляційний суд неодноразово наголошував на можливості визнання допустимим відеозапису, здійсненого на власні пристрої, проте за умови об`єктивних обставин, які унеможливили використання службових бодікамер та за умови безперервності відеофайла та відображення в ньому всіх необхідних для розгляду справи обставин.

Натомість у даній справі, перевірити доводи сторони захисту в повній мірі не виявляється можливим, з огляду на фрагментарність відео.

При цьому, свідки у справі не залучались.

Такий підхід, з боку працівників поліції є формальним, адже розуміючи, що належним чином зафіксувати на відео обставини події з власних засобів, немає можливості, патрульний поліцейський мав залучити до розгляду справи свідків.

Проте вказаних дій виконано не було, що є суттєвим порушенням.

Окрім вказаного, заслоговують на увагу і обставини, за яких поліцейські підійшли до ОСОБА_2 та попрохали його відчинити багажник.

В рапорті (арк 5) поліцейський ОСОБА_3 зазначив, що невідомі повідомили, що водій керує транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння.

Не зазначено який водій, яким транспортним засобом керує, які ознаки повідомили невідомі, яким чином невідомі цю інформацію повідомили.

При цьому, з тих фрагментів відео, які є в матеріалах справи, вбачається що ОСОБА_2 попросили відчинити багажник у зв`язку з начебто інформацією про вчинення крадіжки.

Натомість вказане повністю суперечить рапорту, який склав сам працівник поліції.

Вказана обставина також є суттєвою, оскільки дії працівників поліції регламентуються законом і такі дії мають суворо відповідати нормам Закону.

Більш того, поліцейський у рапорті зазначає про виявлення у ОСОБА_2 ознак наркотичного сп`яніння, у протоколі зазначено такі ознаки звужені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів.

Проте з фрагментів відеозапису вбачається протилежне, ОСОБА_2 впевнено себе поводив, адекватно обстановці, висловлював своє обурення поведінкою поліції, постійно запитував про правові юридичні підстави, через які він мав їхати до лікаря нарколога.

Проте поліцейські такі обставини не зазначали, про будь які ознаки наркотичного сп`яніння не повідомляли.

Доказів керування ОСОБА_2 транспортним засобом не надавали.

Вказані дії не відповідають вимогам закону, адже поліцейський має пересвідчитись у факті керування особою транспортним засобом, а в подальшому пояснити відповідні ознаки, які він вбачає, чи то ознаки наркотичного чи алкогольного сп`яніння.

Недопустимою є ситуація, відповідно до якої без належних правових підстав, працівником поліції висувається вимога про проходження огляду, в даному випадку на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога в закладі охорони здоров`я.

Такі обставини, не були враховані судом першої інстанції, але вони об`єктивно ставлять під сумнів всі зібрані у справі докази, а з огляду на покази свідка ОСОБА_1 , факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, також є недоведеним.

З огляду на вказане, сукупність встановлених апеляційним судом порушень, допущених під час проведення розгляду адміністративної справи, зокрема відсутність доказів керування ОСОБА_2 транспортним засобом, порушення порядку огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння , передбаченого ст. 266 КУпАП, , незалучення свідків у справі, відсутність безперервного повноцінного відеозапису, який би зафіксував всі обставини справи - є підставою для задоволення апеляційної скарги захисника.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до відповідальності.

Отже, апеляційний суд не вбачає наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, внаслідок чого у працівника поліції не було підстав для складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

Зазначеним обставинам, суддя належної оцінки не надав, внаслідок чого було ухвалено необґрунтоване рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови, а також закриття провадження у справі відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 294, 295 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновивши строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 01 березня 2024 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката Сміляньского Я.Г. - задовольнити

ПостановуЛенінського районного суду м. Харкова від 01 березня 2024 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України,- скасувати.

Провадження в справі щодо ОСОБА_2 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ю. Грошева