Справа №: 148/245/24
Справа № 148/379/24
Провадження № 3/148/198/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Дамчук О.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , раніше до адміністративної відповідальності притягувався за ч. 2 ст. 126 КУпАП постановою відділу поліції № 5 (м. Немирів) Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області від 18.11.2023, за ч.1 ст. 130 КУпАП Тульчинським районним судом Вінницької області від 24.01.2024,

за ст.ст. 130 ч. 1, 130 ч.2, 126 ч. 5 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

26.01.2024 близько 19:00 години в м. Тульчині по вул. Леонтовича, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2105, державний номерний знак НОМЕР_2 ,

без посвідчення водія на право керувати відповідним транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1 ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Він же, 26.01.2024 близько 19:02 години в м. Тульчині по вул. Леонтовича, керував транспортним засобом ВАЗ 2105, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водієві, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 ч.1 КпАП України, а саме : керування водіями транспортними засобами, в стані наркотичного сп`яніння.

Він же, 12.02.2024 близько 20:10 години в м. Тульчині по вул. М. Леонтовича керував транспортним засобом ВАЗ 2105 державний номерний знак НОМЕР_2 , з характерними ознаками алкогольного сп`яніння. Під час проведення освідування у встановленому законом порядку за допомогою Алкотестеру «DRAGER» встановлено позитивний результат, 0,40 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП.

Він же, 12.02.2024 близько 21:30 години м. Тульчині по вул. Леонтовича, керував транспортним засобом ВАЗ 2105, державний номерний знак НОМЕР_2 , повторно протягом року вчинив правопорушення передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.1. (а) ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судові засідання, призначені на 14.02.2024 та 04.03.2024 особа, відносно якої розглядається справа про адміністративне правопорушення не прибула, про причини неявки суд не повідомила, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином (а.с.13-16). Клопотань про відкладення слухання справи до суду не надав.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 277 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються протягом 15 діб.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч. ст. 277-2 КУпАП України, повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Відповідно до особисто підписаної заяви про отримання судової повістки за допомогою SMS повідомлення (а.с.11) ОСОБА_1 05.02.2024 отримав судову повістку на 14.02.2024 за вказаним останнім номером мобільного телефону, про що свідчить довідка про доставку (а.с.13 зворот) та 14.02.2024 отримав судову повістку за допомогою SMS повідомлення на 04.03.2024 (а.с.14 зворот).

Також ОСОБА_1 отримав судову повістку поштою, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.15).

Із довідки про причини повернення поштової кореспонденції Ф.20 (а.с.16 зворот) вбачається, що адресат відсутній за вказаною адресою. Адресою проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено АДРЕСА_1 .

Верховний Суд не одноразово зазначав, що у тому випадку, якщо судова повістка повертається до суду з причин того, що «адресат відмовився» чи «адресат відсутній за вказаною адресою», то судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, а особа вважається повідомленою належним чином.

Отже, у разі, якщо судову повістку направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, враховуючи те, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що розгляд справи відбудеться за викликом Тульчинського районного суду та на вказаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності номер мобільного телефону направлені SMS повідомлення, то вважаю, що адресат повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Звертаю увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.03.2021 по справі № 911/3142/19, відповідно до яких направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Таким чином, сам лише факт неотримання поштової кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав судову повістку за належним адресом та яка повернулася в суд у зв`язку з відмовою від її отримання або відсутністю адресата за вказаною адресою, вважається належним повідомленням, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка повідомила таку адресу проживання під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення.

З огляду на те, що ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, дону судову повістку отримав особисто, наступна судова повістка повернулась у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, у матеріалах справи також наявна заява про отримання судової повістки за допомогою SMS-повідомлення, яке відповідно до довідок про доставку було останньому доставлено 05.02.2024 та 14.02.20224, його поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи та зловживання процесуальними правами.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях (у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року, у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року) неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Окрім того, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 був повідомлений, що розгляд справ про притягнення його до адміністративної відповідальності відбудеться за викликом у Тульчинському районному суді Вінницької області, про що наявні його підписи в протоколах.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на зазначене вище, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про наявність відносно нього адміністративних матеріалів, які розглядаються судом, не вживав жодних заходів, щоб дізнатись про стан судових проваджень, а тому за вказаних обставин, відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП, справа розглядається за відсутності ОСОБА_1 , оскільки його неявка не перешкоджає вирішенню даного питання.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтями 130 та 126 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, як встановлено у судовому засіданні, своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачені ч.1 ст. 130, ч. 2 ст. 130 та ч.5 ст. 126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані наркотичного сп`яніння; керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вчинене повторно протягом року та повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Статтями 9 та 10 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За змістом ст.266 КУпАП вбачається, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1103 в редакції від 28.10.2015 року - огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п.3 зазначеного Порядку огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно ст.251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 290585 від 26.01.2024, актом огляду та направленням на огляд до Тульчинської ЦРЛ ОСОБА_1 відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, адміністративна відповідальність за зазначеним правопорушенням настає саме за «відмову» від проходження водієм встановленого порядку огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, а не за те, чи перебуває водій у стані наркотичного сп`яніння, а тому ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за ч.1 зазначеної статті.

У судовому засіданні встановлено, що 24.01.2024 Тульчинським районним судом Вінницької області ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, дана постанова оскаржена не була та набрала законної сили 06.02.2024. Тобто станом на 12.02.2024 ОСОБА_1 вважається таким, що повторно вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За приписами ч. 2 ст. 266 КУпАП та п. 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я і Міністерства внутрішніх справ за № 1452/735 від 09.11.2015 , п. 4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу.

Відповідно до п. 10 розділу ІІ вказаної вище Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР № 099175 від 12.02.2024 та доданих до нього доказів, а саме: акту огляду, направлення на огляд до тульчинської ЦРЛ, позитивного результату тесту на вживання алкогольних напоїв де зазначено 0,40 проміле, що у два рази перевищує допустиму законом норму, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого забороняється керування у стані алкогольного сп`яніння.

В ході судового розгляду з наявних в матеріалах справи доказів, встановлено, що при оформленні адміністративного матеріалу за ч. 2 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 дотримано вимоги визначені законом та Інструкцією та відсутні докази незгоди особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення з проведеним оглядом на місці зупинки.

Також із копії постанови серії ЕАТ № 8167016 від 18.11.2023 вбачається, що ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, водночас із копії постанови Тульчинського районного суду Вінницької області від 24.01.2024 по справі № 148/2504/23 встановлено, що останній також був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом вчинене повторно протягом року.

Отже, адміністративна відповідальність наступає за керування у стані наркотичного, алкогольного сп`яніння, за повторне протягом року керування у стані наркотичного чи алкогольного сп`яніння та за повторне протягом року керування транспортним засобом не маючи права керування таким транспортним засобом, а тому ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за ч.1 ст. 130, ч.2 ст.130, ч.5 ст. 126 та ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Факт вчинення адміністративних правопорушень встановлений у судовому засіданні та підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД № 290622 та серії ААД № 290585 від 26.01.2024, серії ДПР № 0999175 та серії ААД № 290574 від 12.02.2024; актами огляду на стан алкогольного сп`яніння де зазначені ознаки алкогольного (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя) та наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, нечітка мова); направленням на огляд водія транспортного засобу, згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 26.01.2024 відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння; копією постанови серії БАД № 573168 від 26.01.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності, у якій зазначені причини зупинки транспортного засобу, а саме: порушення передбачені частинами 1 та 3 ст. 121 КУпАП; копією постанови серії ЕАТ № 8167016 від 18.11.2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення останнім правопорушення передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП; довідкою начальника Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області щодо відсутності інформації про видачу ОСОБА_1 посвідчення водія; результатом тесту на визначення стану алкогольного сп`яніння, у якому зазначено 0,40 проміле; копією постанови серії БАД № 920616 від 12.02.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності, у якій зазначені причини зупинки транспортного засобу, а саме: порушення передбачені частинами 1 та 5 ст. 121 КУпАП; копією постанови Тульчинського районного суду Вінницької області від 24.01.2024 по справі № 148/2504/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 та ч.5 ст. 126 КУпАП; DVD дисками із відеофіксацією адміністративних правопорушень; особистими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення щодо визнання вживання алкогольних напоїв «випив декілька ковтків рево».

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, вбачається, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, вчинене правопорушення тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено, накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, вчинене правопорушення тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

За таких обставин, при призначенні адміністративного стягнення вважаю за можливе, на підставі ч.2 ст. 36 КпАП України, накласти стягнення в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, також прийнято до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого адміністративного правопорушення, перевіривши існування обтяжуючих та пом`якшуючих обставин, дані про особу щодо якої розглядається справа про адміністративне правопорушення, не вперше притягується до адміністративної відповідальності, інформацією про отримання посвідчення водія ОСОБА_1 суд не володіє. Ставленням ОСОБА_1 до скоєного, його неявка у судові засідання, майновий та сімейний стан, ступінь його вини, характер вчинених правопорушень за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ч.2 ст. 130 КУпАП, які є потенційно загрозливими для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб.

З огляду на зазначене, вважаю, що для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень, на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності необхідно накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, з позбавленням права керування транспортним засобом передбаченим санкцією статті, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки транспортний засіб згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_2 , відомостей щодо прав власності ОСОБА_1 на транспортні засоби, матеріали справи не містять, а тому накладення такого стягнення є необхідним і достатнім в даному випадку, та відповідатиме меті адміністративного стягнення.

Враховуючи те, що будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ч.2 ст. 126 та ч.5 ст. 126 КУпАП, ОСОБА_1 на шлях виправлення не став та повторно вчинив правопорушення передбачені ч.1 ст. 130, ч.2 ст. 130, ч.5 ст. 126 та ч.5 ст. 126 КУпАП, відповідно до довідки начальника Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області інформація про видачу посвідчення водія згідно баз даних ІТС «ІПНП» відносно ОСОБА_1 відсутня, а тому вважаю за необхідне застосувати ч.3 ст. 30 КУпАП та приєднати до адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами відповідне стягнення за постановою Тульчинського районного суду Вінницької області від 24.01.2024 по справі № 148/2504/23, визначивши загальний строк позбавлення права керування транспортними засобами терміном у 7 років.

В силу ст. 40-1 КУпАП, на підставі ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності підлягає стягненню судовий збір, в розмірах встановлених законодавством України.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 33-35, 40-1, 130 ч.1, 221, 268, 280, 283-285, 287, 289, КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 і накласти на нього адміністративне стягнення, на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, остаточно призначивши адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП у вигляді адміністративного штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить в сумі 40800,00 (Сорок тисяч вісімсот) гривень 00 коп. (рахунок UA0002001, отримувач коштів ГУК у Вінницькій області/ Він.обл./21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37979858, Банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.) (ЕАП)) з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 7 (Сім) років.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ), судовий збір на користь держави (отримувач коштів : ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, код класифікації доходів бюджету 22030106, рахунок UA 0026001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП)) у розмірі 605,60 (Шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області.

Суддя О.О. Дамчук