Справа № 204/4206/24
Провадження № 3/204/1791/24 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2024 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Самсонова В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Національної гвардії України Військової частини НОМЕР_1 , відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у Військовій частині НОМЕР_1 , водій 2-го відділу автоматизованого взводу роти БМТЗ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

17 квітня 2024 року за адресою: АДРЕСА_2 в ході службового розслідування встановлено, що громадянин ОСОБА_1 не з`явився на амбулаторний прийом в лікарню, не прибув до військової частини НОМЕР_1 , (висновок службового розслідування затверджений командиром військової частини НОМЕР_1 від 25.04.2024 року), чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 172-20 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину визнав та щиро розкаявся.

Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, приходжу до наступних висновків.

Так, об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого наступає відповідно до ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення є недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

Відповідно до змісту ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З урахуванням положень ст. 251 КУпАП, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується зібраними матеріалами: висновком службового розслідування для з`ясування причин та умов, що призвели до несвоєчасного завершення лікування в закладі охорони здоров`я від 25.04.2024 року; копією наказу командира військової частини НГУ про призначення службового розслідування для з`ясування причин та умов, що призвели до несвоєчасного завершення лікування в закладі охорони здоров`я від 18.04.2024 року; копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 про проведення розшукових заходів військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який самовільно залишив місце служби від 18.04.2024 року; рапортом командира роти батальйону матеріально-технічного забезпечення капітана; довідкою про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 21.04.2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 21.04.2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 21.04.2024 року; доповіддю командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_4 про самовільне залишення частини військовослужбовцем; поясненнями про самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем; повідомленням командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_4 ; донесенням із військової частини НОМЕР_1 НГУ від 18.04.2024 року №2/21/2/2/3-466; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ від 21.04.2024 року; витягом з наказу командира військової частини НГУ від 03.04.2024 року; службовою характеристикою на ім`я ОСОБА_1 ; медичною характеристикою на ім`я ОСОБА_1 ; листом проведенням бесід на ім`я ОСОБА_1 ; журналом аналізу та надання інформації стосовно загиблих, поранених; взятих у полон, зниклих безвісті; протоколом про військове адміністративне правопорушення Серії НГУ №138722 від 25.04.2024 року.

Приймаючи до уваги вищевикладене, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З урахуванням викладеного, характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини і інших вимог ст. 33 КУпАП, приходжу до висновку про необхідність накладення на винного стягнення у вигляді штрафу, достатнього для його виховання і попередження вчиненню нових правопорушень.

При цьому, відповідно до вимог ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір у розмірі 605 гривні 60 копійок.

Тому, оскільки ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення і притягнуто до адміністративної відповідальності, вважаю необхідним стягнути з нього в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривні 60 (шістдесят) копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 40-1, 172-15, 280, 283, 284, 294, ч. 1 ст. 303 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, яке полягає у недбалому ставленні до військової службової військової служби в умовах особливого періоду, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення: штраф в дохід держави у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя В.В. Самсонова