Справа № 347/23/24
Провадження № 33/4808/280/24
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Крилюк М.І.
Суддя-доповідач Шигірт Ф.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження постанови Косівського районного суду від 06 лютого 2023 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою суду, ОСОБА_1 визнано винуватим за ст.130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_1 06 лютого 2024 року подав апеляційну скаргу, в якій заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В поважності пропуску строку ОСОБА_1 вказує, що він 09.02.2024 року звернувся до суду з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи та видачу копій матеріалів справи, однак дані копії він отримав лише 13.02.2024 року. Через це він не мав повних 10 днів для подачі апеляційної скарги. Вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши обставини викладені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, прихожу до висновків, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 06.02.2024 року Косівський районний суд розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та виніс оскаржувану постанову.

Про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 був належним чином повідомлений, що підтверджується його підписом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.12). Цей факт свідчить про обізнаність ОСОБА_1 про вирішення його справи в суді, а тому він повинен був цікавитися результатом розгляду справи відносно себе.

Проте, лише 21.02.2024 року ОСОБА_1 оскаржив постанову суду до Івано-Франківського апеляційного суду не навівши обставин, які реально перешкоджали своєчасному оскарженню.

З цього приводу Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом часу без обґрунтованих підстав, порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також в рішенні «Пономарьов проти України» суд звернув увагу на те, що у кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Таким чином Європейський Суд з прав людини зауважує, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевказане, вважаю що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні, а тому апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 289, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Косівського районного суду від 06 лютого 2024 року у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 з усіма доданими до неї матеріалами.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Шигірт Ф.С.