Справа № 522/2997/24
Провадження № 3/522/2171/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Шенцева О.П., розглянувши матеріали, які надійшли з полку Управління патрульної поліції в Одеській області 28.02.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм ТОВ «РІФ», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 852457 вбачається, що 13.02.2024 року о 10 год. 20 хв. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом MAN, номерний знак НОМЕР_1 , виїжджаючи з пров. Високого праворуч на вул. Водопровідну в м. Одесі, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем Hyundai, номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попутно ліворуч. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Зазначена подія була зафіксована співробітниками поліції та кваліфікована як порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КпАП України.

21 березня 2024 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про витребування управління патрульної поліції в Одеській області відеозаписів з бодікамер співробітників патрульної поліції та з КУ «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси» відеозаписів з камер зовнішнього спостереження.

28 березня 2024 року постановою Приморського районного суду м. Одеси задоволено клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів та витребувано з КУ «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси» (65110, м.Одеса, вулиця Розкидайлівська, будинок 67-А, тел.:, e-mail: , Код ) відеозаписи з камер зовнішнього спостереження, що встановленні на перехресті пров. Високого та вул. Водопровідна в м. Одесі за 13.02.2024 року в період часу з 10:00 години до 10:40 години, а також витребувано з Управління патрульної поліції в Одеській області відеозаписи з бодікамер співробітників патрульної поліції за фактом скоєння 13.02.2024 року правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , водія ТОВ «РІФ», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

09 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій вину свою у скоєному адміністративному правопорушенні не визнав та просив провести розгляд адміністративного протоколу без його участі.

12 квітня 2024 року до суду з Управління патрульної поліції в Одеській області надійшла відповідь про знищення відеозаписів після закінчення строку їх зберіганння.

19 квітня 2024 року до суду з КУ «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси (Центр-«077»)» надійшла запитувана інформація на компакт-диску.

Розглянувши справу, дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення регламентовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» та у відповідності до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь (ст. 62 Конституції України).

З пояснень ОСОБА_1 слідує, що 13.02.2024 року він виконував поворот направо на своєму транспортному засобі MAN та почув сторонній звук. Після чого зупинився та побачив перед собою легкову автівку Hyundai, яка не дала йому завершити маневр та не пропустила з лівої смуги.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, працівниками поліції, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 852457 від 13.02.2024 року додано копію протоколу про адміністративні правопорушення серії ААД № 852456 від 13.02.2024 року відносно ОСОБА_2 , схемою місця ДТП, поясненнями учасників пригоди.

Як слідує з пояснень іншого учасника ДТП ОСОБА_2 доданих до протоколу, останній 13.02.2024 року виконував поворот направо на своєму транспортному засобі Hyundai на зелену стрілку та одночасно з ним рухався транспортний засіб MAN та виконував поворот. Виїхавши на середину повороту свого ряду відчув удар в праву задню частину автомобіля. Спробував виїхати вліво, але зустрічний рух не дозволив.

Однак, суд не в змозі погодитись з такими поясненнями, оскільки з наданої суду та дослідженої в судовому засіданні схеми ДТП вбачається, що пошкодження на автомобілі Hyundai містяться по правій стороні, а саме заднього крила, задньої та передньої двері, дзеркала, переднього крила та переднього бамперу, а пошкодження автомобіля MAN містяться зліва на передньому бампері, що свідчить, що вказана особа ( ОСОБА_2 ) виконуючи поворот праворуч сама допустила невеликий заїзд в траєкторію руху автомобіля MAN.

В той же час, схема місця ДТП від 13.02.2024 року складена інспектором роти 7 бат. 2 полку УПП в Одеській області ДПП ст. л-нт поліції ОСОБА_3 була підписана обома учасниками ДТП без жодних зауважень та нарікань.

На вказаній схемі вбачається точне місце ДТП із зазначенням прив`язки, напрямки руху автомобілів, місце розташування транспортних засобів після ДТП, тощо. Також були зафіксовані видимі (зовнішні) пошкодження транспортних засобів, отриманих унаслідок ДТП.

Поряд з цим, після надходження справи про адміністративне правопорушення до суду, учасниками ДТП не подавались жодні заяви чи клопотання щодо невідповідності складеної схеми ДТП чи будь-яких інших недоліків в ній, а тому суд приймає вказану схему місця ДТП, з якою ознайомлені всі учасники ДТП, про що містяться відповідні відмітки, як належний та допустимий доказ.

Також судом було досліджено наданий відеозапис з місця ДТП від 13.02.2024 року, з якого вбачається рух транспортних засобів, а саме автомобіля Hyundai та транспортного засобу MAN, момент зіткнення та розташування транспортних засобів після пригоди. З відеозапису слідує, що автомобіль Hyundai рухався зліва від великогабаритного транспортного засобу MAN та виконуючи поворот зіштовхнувся з транспортним засобом MAN.

Відтак, розташування пошкоджень на двох автомобілях суперечить обставинам викладеним в поясненнях ОСОБА_2 та навпаки підтверджують позицію ОСОБА_1 , оскільки, навіть якщо припустити, що водій автомобіля MAN як це стверджує ОСОБА_2 в своїх поясненнях, повернув в його полосу руху, то механізм утворення пошкоджень мав би бути іншим, розташування автомобілів в момент та після скоєння ДТП було інакшим та автомобіль MAN мав би значніші пошкодження лівої сторони, а не передньої частини.

Разом з тим, відповідно до п. 2.3 б Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з п. 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

В той же час, у відповідності до п.1.4. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, передбачено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відтак, водій автомобіля MAN, номерний знак НОМЕР_1 , здійснюючи рух в дозволеній смузі руху у дозволеному напрямку розраховував на виконання Правил дорожнього руху іншим учасником, який здійснював рух з пров. Високого праворуч на вул. Водопровідну.

Разом з тим, постановою Приморського районного суду м. Одеси по справі № 522/2998/24 від 12 березня 2024 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 гривень на користь держави та стягнуто судовий збір.

Так, з постанови слідує, що 13.02.2024 року о 10 год. 20 хв., громадянин ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Hyundai Accent» в м. Одесі виїжджаючи з Високого провулку на вул. Водопровідну, 16 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався бокового інтервалу та здійснив зіткнення з транспортним засобом «MAN, TGX 26.440», який рухався попутно праворуч. При ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками, чим ОСОБА_2 порушив вимоги п. 13.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП. При цьому, в судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнав в повному обсязі.

На підставі викладеного, з урахуванням пояснень ОСОБА_1 , а також встановлених обставин у справі про адміністративне правопорушення, механізм утворення пошкоджень, відповідно до схеми місця ДТП, що дійсно підтверджують обставини викладені ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 не вбачається невідповідність вимогам пункту 13.1 ПДР України, тобто в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

Дослідженні судом матеріали, пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не підтверджують наявності події і складу адміністративного правопорушення, за наступних причин.

Враховуючи наведене, доводи протоколу про адміністративне правопорушення щодо наявності вини ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження іншими матеріалами справи, а навпаки - ними спростовані. Також, не знайшли свого підтвердження доводи, викладені у поясненнях другого учасника ДТП водія автомобіля Hyundai, номерний знак НОМЕР_2 . Натомість, доводи ОСОБА_1 , викладені у його поясненнях, в ході розгляду справи підтвердилися.

Отже, дослідженні судом матеріали, пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не підтверджують наявності події і складу адміністративного правопорушення.

Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказані прізвища та адреси свідків вчинення адміністративного правопорушення, які могли б підтвердити або спростувати обставини викладені в протоколі.

При цьому, пояснення, які містяться в матеріалах справи по суті є взаємовиключними.

Виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

У відповідності до ст.252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідност.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».

Кваліфікувати ж дії ОСОБА_1 по інший нормі Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд позбавлений можливості, оскільки адміністративним законодавством дана можливість не передбачена, а іншого протоколу про адміністративне правопорушення відносно останнього, за якою суд міг би прийняти рішення, не представлено.

За таких обставин, з урахуванням того, що суд позбавлений можливості збору доказів, провадження у цій справі підлягає закриттю через відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а сам ОСОБА_1 - звільненню від адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 24, 33, 124, 221, 247, 251, 268, 283, 284 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм ТОВ «РІФ», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, згідно п.1 ст. 247 КпАП України, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд міста Одеси.

Суддя