провадження №3/389/93/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року місто Знам`янка

Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Ябчик Наталія Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли зі відділу поліції №1 (м.Знам`янка) про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, громадянина України, працює в Знам`янському загоні воєнізованої охорони, проживає по АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №538765 від 17 січня 2024 року ОСОБА_1 , 17 січня 2024 року о 15:59 год. в смт.Знам`янка Друга Кіровоградської області по вул.Перспективна, керував транспортним засобом ВАЗ-21063, державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, млява мова, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду відповідно до встановленого порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовивя. Зазначеним діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

До суду ОСОБА_1 не з`явився про день, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку. Від його представника адвоката Юхименко Н.В. надійшло клопотання в якому вона просить закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування клопотання вказано, що до протоколу складеного відносно ОСОБА_1 додано 7 відеофайлів з невідомих, але явно різних, приладів. Вказані файли не можуть бути доказом скоєння ОСОБА_1 правопорушення та бути покладені в основу рішення про накладення на нього адміністративного стягнення з наступних причин.

Відповідно до положень п. 1.3, п. 3.3. Розділу ІІІ «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року №100, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції». Відповідно до п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції, після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Але в даному випадку запис з різних приладів, не суцільний, частини запису між собою логічно не пов`язані. Зокрема, на чотирьох файлах ми бачимо як один автомобіль, можливо, але не точно поліцейський, наздоганяє інший автомобіль. Далі на 3 відеофайлах міститься розмова поліцейського, записана вірогідно, нагрудною камерою поліцейського

Не виключено, що записи здійснювалися різними приладами, можливо особистими мобільними телефонами, особистими автомобільними реєстраторами. Ці обставини встановити не можливо, оскільки ні в протоколі, ні в матеріалах, доданих до нього, ні у самому відеозапису не відображено відомостей про будь-яку ідентифікацію відеокамер, їх модель, марка, серійні номери, сертифікати якості, докази проведення метрологічної перевірки, а також хто саме проводив відеозйомку. В протоколі зазначено, що до нього додається «відеофіксація». Однак, відеофіксація це процес, дія щодо запису подій на спеціальний носій і сама по собі не може бути долученою ні до чого . Тобто, в даному випадку матеріали справи не містять належних доказів, які б підтверджували факт керування будь-яким транспортним засобом ОСОБА_1 ..

Також представник наголосив на тому, що згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.11.2015 року № 1413/27858, поліцейський, виявивши ознаки сп`яніння, повинен запропонувати водію пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу при цьому, на вимогу водія показати йому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку, проінформувати як використовувати технічний засіб згідно інструкції до спеціального технічного засобу.

В даному випадку, поліцейський зовсім не виконав вимоги вказаної інструкції.

Зокрема, до протоколу доданий відеозапис, на якому о 16.03 год поліцейський запропонував водію пройти огляд на місці за допомогою газоаналізатора. При цьому видно, що будь-який газоаналізатор у поліцейських відсутній, направлення в заклад охорони здоров`я не вручено, чіткої пропозиції пройти огляд в закладі охорони здоров`я не було, назва закладу навіть не озвучена.

Згідно вищевказаної Інструкції, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або не згоден з ним, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Форма такого направлення встановлена п. 8 розділу ІІ Інструкції про порядок № 1452/735МВС та наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Тобто, поліцейський повинен направити водія та забезпечити доставку водія до відповідного закладу охорони здоров`я. А саме, має бути виписане направлення до найближчого медичного закладу та вручене водієві. До протоколу додане направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, яке ОСОБА_1 не вручене, не містить його підпису, явно складено поліцейським в невідомий час, але точно не на місці складання протоколу.

Так само і акт огляду складався не на місці зупинки, а в невідомий час в невідомому місці невідомою особою, яка фактично цей огляд і не могла провести. Вказані документи водію не вручалися, з ними він не ознайомився та не мав змоги себе захищати.

Крім того, ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керуванням транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Але в протоколі вказано, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння. Тобто, навіть з протоколу не вбачається, що він керував в стані алкогольного сп`яніння. Помилкове зазначення в протоколі фабули правопорушення є неприпустимим, адже описує діяння, за яке законом не передбачена відповідальність. Суддя не вправі самостійно змінювати формулювання фабули правопорушення.

Таким чином, поліцейским порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Притягнення до відповідальності за керування з ознаками алкогольного сп`яніння законом не передбачене. В разі відмови пройти огляд на місці, що і є в нашому випадку, водій повинен бути направлений о медичного закладу, та протокол складений за результатами цього огляду. Ставиться під сумнів взагалі пропозиція проведення такого огляду відносно ОСОБА_1 , адже пропозиція пройти огляд в закладі охорони здоров`я без передбаченого законом направлення не несе за собою жодних юридичних наслідків а протокол про адміністративне правопорушення складений на підставі саме таких незаконних дій поліцейського. У зв`язку з цим і протокол про адміністративне правопорушення не може бути прийнятий як допустимий доказ.

Крім того, патрульний не дав можливості ОСОБА_1 скористатися своїми правами, в тому числі і правом на захист, гарантоване ст. 59 Конституції України.

Таким чином, підсумовуючи вищенаведене, враховуючи, що у матеріалах адміністративної справи відсутні належні та допустимі докази, які могли б свідчити про виннуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, представник останнього вважає, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.ст.280,283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, ч. 1 ст. 7 КУпАП.

Проте, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 поліцейським в порушення вимог ст.255 КУпАП не зібрано доказів, які б підтверджували вину останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення додано: акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням Alcotest «Drager» 6810; направлення до закладу охорони здоров`я на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, з результатом огляду як такий, що не проводився в зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження; DVD диск з сімома відеозаписами на ньому.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затв. постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затв. наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносити у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Суб`єкт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП спеціальний водій, тобто особа, яка керувала транспортним засобом в стані сп`яніння або відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Отже, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП є керування транспортним засобом водієм в стані сп`яніння або його відмова від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Проте, з досліджених на DVD диску відеозаписах вбачається, що дійснов даному випадку запис з різних приладів, не суцільний, частини запису між собою логічно не пов`язані. Зокрема, на чотирьох файлах видно як один автомобіль, наздоганяє інший автомобіль. Далі на трьох відеофайлах міститься розмова поліцейського.

Крім того, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пунктів 3, 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду,на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Суддя враховує те, що обов`язок проводити повну фіксацію як факту вчинення адміністративного правопорушення, так і подальших процесуальних дій, що вчиняються поліцейськими, передбачений Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затв. наказом МВС України 18.12.2018 № 1026.

Відповідно до п. 5 розділу ІІ цієї Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Метою обов`язкової відеофіксації процесу виявлення адміністративного правопорушення та процесуальних дій, що вчиняються поліцейським, є забезпечення збирання об`єктивних доказів вчиненого правопорушення, усунення суперечностей, які можуть виникати у ході вчинення цих дій, перевірка правильності та законності дій як поліцейських, так і інших учасників у ході їх вчинення.

Проте, при перегляді відеозапису з`ясовано, що він складається із сімох разних відеозаписів, які зроблені на різні прилади відеофіксації, які встановити суду не представилось можливим. Крім того, ні в протоколі, ні в матеріалах, доданих до нього, ні у самому відеозапису не відображено відомостей про будь-яку ідентифікацію відеокамери на яку здійснювалась фіксація правопорушення, її модель, марка, сертифікати якості, докази проведення метрологічної перевірки, а також хто саме проводив відеозйомку.

Також, суд приймає до уваги доводи представника ОСОБА_1 про те, що поліцейським не виконав вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.11.2015 року № 1413/27858.

Тобто, після відмови проходження огляду на місці поліцейський повинен направити водія та забезпечити доставку водія до відповідного закладу охорони здоров`я. А саме, має бути виписане направлення до найближчого медичного закладу та вручене водієві. До протоколу додане направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, яке ОСОБА_1 не вручене. З відеозапису також вбачається, що таке направлення при ньому не складалося.

За відсутності відповідного направлення, передбаченого ч. 6 ст. 266 КУпАП та п.8 розділу ІІ Інструкції, вимога пройти огляд на стан сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я, не є законодавчо обґрунтованою, висунута не на підставах та з грубим порушенням порядку (процедури), встановленого чинним законодавством, без дотримання матеріально-правових та процесуальних норм останнього. І, відповідно, жодної відповідальності за відмову пройти такий огляд наступати не може.

Так само і акт огляду складався не на місці зупинки, а в невідомий час в невідомому місці. Доказів того, що ОСОБА_1 був ознайомлений із актом до його підписання матеріали справи не містять.

Сукупність вказаних обставин свідчить про обґрунтованість доводів представника ОСОБА_1 , щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так як обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення в частині встановлення вини останнього не підтверджені в повній мірі належними і допустимими доказами.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповдіно до приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт 2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини, і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Враховуючи зазначені обставини, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 не підтверджена належними та допустимим доказами, а тому провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП України.

Керуючись ст.ст.1,9,221, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283,284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області Н.М. Ябчик