Провадження № 33/811/423/24 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,

за участю захисника особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -

адвоката Маціпури Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Маціпури Н.І. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 13 лютого 2024 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 13 лютого 2024 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працездатного, не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 01.12.2023 о 22:00 год. у м.Львові на вул.Миколайчука, 2 «Б» керував транспортним засобом марки «Renault Scenic» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із згоди водія з застосування приладу «Драгер Алкотест 7510» тест №442, результат огляду 1, 19 %, з яким водій транспортного засобу був незгідний. Окрім цього огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі, висновок лікаря №002861 від 01.12.2023, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху.

На постанову судді представник ОСОБА_1 адвокат Маціпура Н.І. подала апеляційну скаргу в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 13 лютого 2024 року; скасувати оскаржувану постанову а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження мотивує тим, що повний текст вказаної постанови адвокат Маціпура Н.І., отримала 22 лютого 2024 року, лише під час ознайомлення із матеріалами справи, що підтверджується відміткою, яка міститься в справі (копія якої додається). Відтак, вважає, що нею наведено поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження, а тому просить такий строк поновити.

Апелянт свої апеляційні вимоги мотивує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та не відповідає фактичним обставинам справи, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з наступних підстав.

Вважає, що працівниками поліції не було здійснено зупинки транспортного засобу, який належав ОСОБА_1 в процесі руху, де б вбачалось, що саме під час керування автомобіля ОСОБА_1 нібито перебував в стані алкогольного сп`яніння та порушив будь-які ТТДР, які б послугували для зупинки його автомобіля.

Зауважує, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом не вживав жодні алкогольні напої та не перебував в стані алкогольного сп`яніння, тому з впевненістю пішов проходити Драгер та не задумувався про подальший негативний для нього розвиток подій, оскільки, вжив алкогольний напій вже після того, як здійснив зупинку автомобіля та після суперечки, яка відбулась між ним та іншим водієм.

Повідомляє, що ОСОБА_1 , працівниками поліції, не було повідомлено про наявність в нього будь-яких ознак алкогольного сп`яніння, які перелічені в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 9 листопада 2015 року № 1452/735, що в свою чергу є порушенням даної Інструкції.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні та судом першої інстанції не наведено належних та допустимих доказів, в контексті положень ст.251 КУгіАП, які б свідчили про наявність підстав у працівників поліції, за обставин відображених у матеріалах справи, для проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння та подальшого притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення адвоката Маціпури Н.І. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а тому цей строк необхідно поновити.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: даними протоколу серії ААД №567670 від 01.12.2023, згідно якого ОСОБА_1 01.12.2023 о 22:00 год. у м.Львові на вул.Миколайчука, 2 «Б» керував транспортним засобом марки «Renault Scenic» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із згоди водія з застосуванням приладу «Драгер Алкотест 7510» тест №442, результат огляду 1, 19 %, з яким водій транспортного засобу був незгідний. Окрім цього огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі, висновок лікаря №002861 від 01.12.2023 (арк. спр. 1, 2, 6), відеозаписом з камери поліцейського та іншими матеріалами справи.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та працівники поліції незаконно зупинили його транспортний засіб є безпідставними та спростовується долученим до матеріалів справи відеозаписом та поясненнями останнього.

З оглянутого відеозапису з місця події та рапорту поліцейського взводу роти №4 батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП Хрипун О.Я. від 01.12.2023 року вбачається, що зупинка транспортного засобу відбулася у зв`язку з конфліктом який виник між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . В подальшому, на пропозицію поліцейського, водій ОСОБА_1 продув прилад Драгер, який показав позитивний результат. Сама ж поведінка водія підтверджувала, що він вчинив правопорушення, керував ТЗ в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 алкоголь він вжив вже після зупинки транспортного засобу, а до того керував таким не в стані алкогольного сп`яніння, апеляційним судом оцінюється критично. Як убачається з відеозапису, початок розмови між учасникоми дорожнього руху - водіями розпочався о 22.05 -22.06 год. З протоколу вбачається, що керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння відбувалося о 22.00 год. З пояснень вбачається, що поліція прибула на місце дуже швидко до 7 хв., а ОСОБА_3 продув Драгер о 22.21 год. і при цьому результат 1,19 проміле, що на думку апеляційного суду не може відповідати поясненням водія.

Доводи апелянта про те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння є безпідставними та спростовуються відеозаписом, доданим до протоколу, та матеріалами справи, з яких вбачається, що у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, які як наслідок потягли за собою пропозицію працівника поліції щодо проходження огляду останнього на стан алкогольного сп`яніння, та такі ознаки сп`яніння передбачені Інструкцією.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

На переконання апеляційного суду, фактичні обставини справи суддею першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, а вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Поновити представнику ОСОБА_1 адвокату Маціпурі Н.І. , строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 13 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу представнику ОСОБА_1 адвоката Маціпури Н.І., залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 13 лютого 2024 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА