Справа № 196/1573/23
№ провадження 3/196/64/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року смт Царичанка

Суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області Бабічева Л.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №11 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Царичанським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 23.11.2006 року, громадянина України, військовослужбовця в/ч- НОМЕР_2 , мешканця: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

17 грудня 2023 року о 11 год. 22 хв. в смт Царичанка по вул.Мостового, 7 Дніпровського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 2107 з відсутнім номерним знаком, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, незрозуміла мова, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_2 до суду на розгляд справи не з`явився, про день, час та місце судового розгляду судом повідомлявся належним чином (а.с.17-22). Будь-яких клопотань від ОСОБА_2 на адресу суду не надходило.

Положеннями ч.2 ст.268 КУпАП визначено перелік справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких участь особи є обов`язковою. Даний перелік не містить справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Виходячи з положень ч.2 ст.268 КУпАП участь особи, що притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» (Заява N 8371/02) від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України" (заява N 50966/99) від 14 жовтня 2003 року наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи, та вжиття всіх заходів щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд справи Царичанським районним судом Дніпропетровської області, не дивлячись на достатність часу для того, щоб з`явитися до суду та дізнатися про рух справи, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП, та уникнення відповідальності за вчинене правопорушення проти безпеки дорожнього руху.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової участі особи при розгляді справи за ч.2 ст.130 КУпАП, а також з урахуванням принципу судочинства, зазначеного в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На думку суду неявка особи, що притягається до адміністративної відповідальності до суду, яка повинна добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, свідчить про безпідставне умисне затягування справи, нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить такого.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У відповідності до вимог ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Виходячи з положень п. 2.5 ПДР України вимогу поліцейського про проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння водій зобов`язаний виконати безальтернативно.

Частиною першою ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, законодавець зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння, а відмова від проходження такого огляду тягне за собою відповідальність передбачену ст. 130 КУпАП. Згідно п. 2,3, 10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

У даному випадку при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає доказуванню подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме факт відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом.

У відповідності до вимог ч. 2, 3 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

За змістом ст.252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується дослідженими та проаналізованими письмовими доказами по справі, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №297406 від 17.12.2023 року (а.с.1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксований факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с. 2);

- рапортом поліцейського СРПП ВП №11 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ст.сержанта поліції Бізина А. від 17.12.2023 року (а.с.5);

- диском DVD-R з відеозаписом (а.с. 6).

Як вбачається з матеріалів справи на виконання вимог ст. 266 КУпАП при документуванні вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, працівниками поліції застосовано технічні засоби відеозапису та відповідний відеозапис долучено до матеріалів справи (а.с. 6).

Вказаним відеозаписом, який досліджено судом, зокрема, відеофайлом (_0006) зафіксовано факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом; відеофайлом (_0071) зафіксовано пояснення ОСОБА_2 , який сказав, що вживав алкоголь, також зафіксовано обставину, що працівник поліції пропонує пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора "Драгер", однак ОСОБА_2 відмовився. Також працівник поліції повідомив ОСОБА_2 про те, що відносно нього буде складено адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

Зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Отже, дослідивши докази по справі, суд вважає, що ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він у порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі.

Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, яке відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, суд вважає за необхідне призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що відповідає характеру вчиненого правопорушення і меті адміністративного стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 280, 283, 284, 294, 303 ч.1, 40-1 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Царичанським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 23.11.2006 року, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Царичанським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 23.11.2006 року, адміністративне стягнення: штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Царичанським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 23.11.2006 року, судовий збір у дохід держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя Л.П. Бабічева