Справа № 465/1455/24 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 33/811/751/24 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Сірого Андрія Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 квітня 2024 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 12 лютого 2024 року, о 14 год. 55 хв., в м. Львові по вул. Стрийська, 350, керував транспортним засобом «BMW 520D», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alkotest 6820» та в медичному закладі, в установленому законом порядку, водій відмовився.

Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову, закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В мотивах апеляційної скарги зазначає, що постанова місцевого суду є незаконною, оскільки така не відображає фактичні обставини справи.

Наголошує, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він не відмовлявся, а хотів пройти такий в медичному закладі, а з відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що в нього відсутні ознаки сп`яніння.

Повідомляє, що вживає лікарські препарати, оскільки хворіє на гіпертонічну хворобу.

Звертає увагу, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом.

Заслухавши виступ особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №569482 від 12 лютого 2024 року (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «BMW 520D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідала обстановці), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку;

- інформацією з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 3,) згідно із яким у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідала обстановці), у зв`язку із чим працівниками поліції запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі;

- рапортом молодшого лейтенанта поліції І. Яворського (а.с. 4), з якого встановлено, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб «BMW 520D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , у зв`язку із перевищенням швидкості в межах населеного пункту, під час опитування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, від якого він відмовився;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА №1425891 від 12 лютого 2024 року (а.с. 4), з якої вбачається, що водія ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за перевищення швидкості руху в межах населеного пункту (80 км./год.);

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, на якому зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу марки «BMW 520D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , у зв`язку із перевищенням швидкості руху в межах населеного пункту, опитування водія під час якого працівниками поліції було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідала обстановці), у зв`язку із чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Після чого, водій виявив бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Вподальшому ОСОБА_1 зазначив, що в нього немає ключів від автомобіля та намагався затягнути час, через деякий час водій повідомив працівникам поліції, що відмовляється від проходження огляду. Працівниками поліції повторно роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, повідомлено, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення, вилучено посвідчення водія, оголошено протокол про адміністративне правопорушення, ознайомлено із місцем розгляду справи, від пояснень ОСОБА_1 відмовився, працівниками поліції видано йому тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом, відсторонено від керування транспортним засобом.

Доводи апелянта, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а хотів пройти такий в медичному закладі, апеляційний суд розцінює критично, оскільки з відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, окрім того працівниками поліції було роз`яснено водію наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Аргументи апелянта, що з відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що в ОСОБА_1 відсутні ознак сп`яніння, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки, як встановлено апеляційним судом із відеозапису, долученого до матеріалів справи, працівниками поліції було повідомлено водію, що в них виникла підозра, що він перебування в стані алкогольного сп`яніння, зазначено ознаки алкогольного сп`яніння, які були в нього, окрім того запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, проте такою можливістю ОСОБА_1 не скористався, у зв`язку із чим не спростував підозру працівників поліції.

Апеляційний суд зазначає, що всі дії працівників поліції відповідали вимогам ст. 266, 268 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Твердження водія, що він вживає лікарські препарати, оскільки хворіє на гіпертонічну хворобу, апеляційний суд розцінює критично, оскільки ОСОБА_1 не повідомляв працівникам поліції, що вживає лікарські препарати, не надав суду доказів, що він може виконувати функції водія під час вживання лікарських препаратів.

Окрім того апеляційний суд звертає увагу, що ст. 130 КУпАП, передбачено також відповідальність за керування транспортним засобом під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Що стосується, доводів апелянта, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом, то такі не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки спростовуються відеозаписом, описаним вище за текстом.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 квітня 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.