ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: особи, яку притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 , захисника Грищенка В.В., переглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2023 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 22 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним за ст. 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на один рік та стягнуто судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Районним судом встановлено, що ОСОБА_1 , 27 вересня 2023 року о 10 годині 10 хвилин у м. Дніпро на вул. Холодильна в районі буд. №60, керуючи автомобілем Lexus RX д/н НОМЕР_1 став учасником дорожньо-транспортної пригоди з місця якої поїхав та до поліції не повідомив, чим порушив, чим порушив вимоги п. 2.10а, Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження за відсутністю складу правопорушення, так як порушено право на захист, оскільки справа розглядалася без його участі. При цьому протокол складений не з повідомлення потерпілої, а її доньки, про яку не зазначено в протоколі, що є порушенням. За вказаних обставин пояснення ОСОБА_2 не можуть бути доказом. Під час складання протоколу працівник поліції не надав можливості зазначити пояснення, складений без участі ОСОБА_1 та захисника, без роз`яснення прав, передбачених ст. 268 КУпАП, а також протокол заповнений не розбірливим почерком. Разом з цим, схема складена з порушенням, оскільки на ній відображений лише один автомобіль, відсутній інший транспортний засіб, його пошкодження. Відсутні докази керування автомобілем ОСОБА_1 наявні фотографії в матеріалах не можуть дути доказом, так як не містять необхідної інформації про ДТП.

В заперечені ОСОБА_3 зазначає про безпідставність доводів апеляційної скарги, оскільки суд І інстанції не порушував право на захист та повідомляв ОСОБА_1 про розгляд справи. При цьому, вказує, що вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а останній вказуючи про свою невинність хоче уникнути відповідальності.

В апеляційному суді захисник та ОСОБА_1 підтримали вимоги апеляційної скарги. Захисник просив в разі залишення винуватим ОСОБА_1 змінити адміністративне стягнення на штраф, оскільки керування транспортним засобом пов`язано з його роботою будівельника.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасників перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Рішення суду першої інстанції про визнання винуватим ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП є законними та обґрунтованими.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Районний суд дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , є безпідставними, а вина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення в якому викладено обставини правопорушення; схемою на якій зображено ділянка дороги де відбулося ДТП, а на зворотньому боці зафіксовані пошкодження на автомобіля потерпілої; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_3 яка зазначила, що вона залишила припаркований автомобіль Тойота Ленд Крузер н.з. НОМЕР_2 , в якому залишилася донька, яка приблизно через 10 хвилин зателефонувала та повідомила, що автомобіль Lexus RX д/н НОМЕР_1 здійснив зіткнення та поїхав з місця ДТП; фототаблицею з якої видно, що автомобіль Тойота Ленд Крузер н.з. НОМЕР_2 отримав пошкодження лівої сторони заднього бамперу.

Також в матеріалах справи є фототаблиця автомобіля Lexus RX д/н НОМЕР_1 , з якої видно, що на ньому є пошкодження у вигляді потертості на правій частині заднього бамперу. (а.с.14)

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи таке рішення апеляційний суд також враховує пояснення ОСОБА_1 , який під час апеляційного перегляду зазначив, що готовий відшкодувати кошти ОСОБА_3 .. Тобто ОСОБА_1 частково визнає вину у вчиненні ДТП.

Протокол про адміністративне правопорушення на переконання апеляційного суду є належним доказом, він не суперечить іншим матеріалам справи, підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень. Схема ДТП теж підписана ОСОБА_1 без зауважень. Тому такі доказ є допустимими. При цьому, як видно з матеріалів, що підставою для складання матеріалів був виклик на службу 102 від ОСОБА_3 , тому доводи апеляційної скарги, що протокол складений не з повідомлення потерпілої, а її доньки є безпідставними.

Стосовно доводів про відсутність в матеріалах справи факту керування ОСОБА_1 автомобілем, то вони необґрунтовані, оскільки спростовуються матеріалами справи, та в апеляційному суді ОСОБА_1 не заперечував, що він дійсно знаходився в місці де відбулася подія.

Доводи захисника, про відсутність умислу в діях ОСОБА_1 апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки під час апеляційного перегляду встановлено, що в апеляційній скарзі не оскаржується факт перебування ОСОБА_1 на місці вчинення правопорушення. При, як зазначалося вище, що ОСОБА_1 частково визнає вину у вчиненні ДТП, а постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 грудня 2023 року постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2022 року в частині винуватим ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП залишено без змін.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

В той же час апеляційний суд вважає, що накладене адміністративне стягнення на ОСОБА_1 є суворим.

Згідно із ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Одним із видів покарань у розумінні ЄСПЛ є штрафи. Суворість цього примусового заходу оцінюється через його розмір, проте у визначенні правової природи такого заходу для ЄСПЛ важливішою є мета, з якою призначається штраф, ніж його розмір.

Санкція ст. 122-4 КУпАП передбачає стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Позбавивши ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами за вчинення правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, суд першої інстанції, обрав адміністративне стягнення, яке за своїм видом є явно несправедливим через суворість.

Так, в матеріалах справи відсутні дані, що ОСОБА_1 притягувався раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності. При цьому, апеляційний суд вважає, що правопорушення вчинене ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП не є грубим, що видно з пошкоджень автомобілів, які є незначними. Також апеляційний суд враховує, що автомобіль ОСОБА_1 є застрахованим, в суді апеляційної інстанції останній пояснив, що готовий відшкодувати спричинену шкоду за ДТП, а його робота пов`язана з керуванням транспортним засобом, що є його основним доходом.

Отже викладені судом І інстанції мотиви при прийняті рішення щодо накладення адміністративного стягнення не в повній мірі є правильними.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд уважає за необхідне пом`якшити, накладене стягнення за вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та призначити його в межах санкції, вказаної статті, у виді штрафу.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що постанову районного суду необхідно змінити та застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що з врахуванням всіх обставин справи, особи правопорушника, буде відповідати вимогам статті 7 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 122-4 КУпАП - змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст. 122-4 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький