П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2024 місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Придачук О.А., за участі особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про адміністративне порушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 014379 від 29.12.2024 вбачається, що 29.12.2023, о 12 год. 50 хв., ОСОБА_1 був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний контроль» на відстані 1000 метрів до інженерних споруд та загороджень, 3000 метрів до державного кордону України, на напрямку 259 прикордонного знаку на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Оноківці», під час спроби незаконного державного кордону України, здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, а саме на неодноразову повторювану законну вимогу старшого прикордонного наряду зупинитися вдався до втечі, чим порушив вимоги ст. 34 Закону України «Про Державну прикордонну службу України».

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснивши, що з вересня 2022 року він прийнятий на роботу в обласний благодійний фонд «Дім милосердя» на посаду соціального працівника. 29.12.2023, йдучи на волонтерський гуманітарний склад, побачив людей у форменому одязі, злякався та почав бігти. Вказані люди у форменому одязі поїхали на автомобілі за ним. Пробігши, він забіг у сторону від дороги, впав та лежав. Потім почув у наказному порядку «стояти» та постріл й лежав далі не рухаючись. Вони підбігли, підняли його та затримали, вилучивши паспорт та телефон.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Частиною 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного і об`єктивного з`ясування всіх обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення.

Диспозицією ч. 1 ст. 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» № 8 від 26.06.1992, за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Об`єктом правопорушення, передбаченого статтею 185-10 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, а також у сфері громадського порядку. Зазначені відносини регулюються Законами України «Про державний кордон України» від 4 листопада 1991 року №1777-ХП, «Про Державну прикордонну службу України» від 3 квітня 2003 року № 661-ІV, «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону» від 22 червня 2000 року № 1835-III, іншими нормативно-правовими актами.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 185-10 КУпАП, полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного їх невиконання зазначених розпоряджень та вимог. Розпорядження та вимоги осіб, які зазначені у диспозиції статті, мають бути законними, тобто походити від правомочних осіб та знаходитися у межах їхньої компетенції. Зокрема, права органів, підрозділів, військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України викладено у статті 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України».

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень. У розумінні законодавця «непокора» означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги чи розпорядження.

Злісність непокори визначається як кваліфікуюча ознака правопорушення.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 014379 від 29.12.2024 вбачається, що ОСОБА_1 здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, а саме на неодноразову повторювану законну вимогу старшого прикордонного наряду зупинитися вдався до втечі.

Проте вказані обставини у судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив, зазначивши, що йдучи на волонтерський гуманітарний склад побачив людей у форменому одязі, яких злякався та почав бігти. Пробігши, забіг у сторону від дороги, впав та лежав, а потім почув у наказному порядку «стояти» та постріл й лежав далі не рухаючись. Вказані люди у форменому одязі підбігли до нього, підняли та затримали, вилучивши паспорт та телефон.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, окрім як самого протоколу, матеріали справи не містять.

Крім того, протокол не містить відомостей якому саме військовослужбовцю Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків особою, відносно якої складено протокол, було здійснено злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі.

За наведеного слідує, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, тобто відсутні докази про те, що він вчинив злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону.

Відповідно до чинного законодавства України протокол про адміністративне правопорушення (ст. 256 КУпАП) є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме він має містити повні та точні відомості про вчинення правопорушення, його кваліфікацію, дані про потерпілих, свідків, якщо вони є. Саме протокол про адміністративне правопорушення є документом, в якому формулюється суть правопорушення.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження і на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

При цьому, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно зі ст. ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Статтею 129 Конституції України регламентовано, що однією з основних засад судочинства є забезпечення доведеності вини.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, недоведеність винності ОСОБА_1 у злісній непокорі законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України має наслідком відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 185-10 ч. 1, 247 ч. 1 п. 1, 283-285, 287-294 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О.А. Придачук