Справа № 709/271/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року селище Чорнобай

Суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області Кваша І.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 2 Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області (протокол серії ААД № 495533) про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця Державної прикордонної служби України, РНОКПП НОМЕР_1 ,-

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 495533 від 11 лютого 2024 року, ОСОБА_1 11 лютого 2024 року о 01:00 в с. Придніпровське по вул. Польова керував транспортним засобом «Mitsubishi Pajero Pinin», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився лікарем у медичному закладі зі згоди водія у встановленому законом порядку. Стан алкогольного сп`яніння підтверджується висновком лікаря КНП «Чорнобаївська багатопрофільна лікарня Чорнобаївської селищної ради» щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 3, складеному 11 лютого 2024 року о 02:20. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Враховуючи зазначене та положення ст. 268 КУпАП, згідно з якою участь особи під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

Водночас на адресу суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_1 , адвоката Рвачова О.О., відповідно до змісту якого останній просив провадження у справі закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування вказаного клопотання захисник Рвачов О.О. зазначив, що під час освідування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, лікарем не було проведено обов`язкових клінічних та лабораторних досліджень, а запропоновано лише продути прилад «АлкоФор 307». Крім того, з відеозапису доданого до матеріалів справи вбачається, що лікар жодних дій для встановлення клінічної картини, яка свідчила б про наявність або відсутність стану алкогольного сп`яніння, згідно з актом медичного огляду, не проводив. За таких обставин, вважав, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний судом, як доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вивчивши повно та всебічно матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до пп. «а» п. 2.9. ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Положеннями Інструкції передбачено, в яких випадках проводиться лабораторне дослідження.

Відповідно до п.п. 7-8, 12-14 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

Крім того, п. 10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від

17 грудня 2008 року № 1103, передбачено, що огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність).

Отже, законодавством не заборонено проведення освідування на стан алкогольного сп`яніння, зокрема спеціальними технічними засобами вимірювальної техніки.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, однак він не заперечував пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Прибувши в медичний заклад ОСОБА_1 пройшов освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, який зафіксував показник алкоголю в крові 0,55 проміле. При цьому будь-якої перевірки лікарем у вигляді огляду ОСОБА_1 для встановлення стану алкогольного сп`яніння, згідно з додатком 3 до Інструкції (пункт 6 розділу ІІІ), на відео не зафіксовано.

За результатами освідування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння складено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння чи перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 3 від 11 лютого 2024 року, однак вказаний висновок не містить підпису обстежуваної особи про ознайомлення з результатами огляду, на ньому відсутня печатка лікарського закладу.

Відповідно до п.п. 20, 22 розділу ІІІ Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, порядок проведення огляду на стан сп`яніння, визначений Інструкцією, було порушено. За таких обставин, вказаний висновок складений з порушенням вимог Інструкції, а тому суд визнає його недійсним.

Відтак протокол про адміністративне правопорушення не може бути достатнім доказом по даній справі, оскільки він не є самостійним беззаперечним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Будь-яких інших належних доказів, на основі яких у визначеному законом порядку можливо встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, до матеріалів справи не долучено.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від

08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», п. 161, Series A заява № 25).

В абз. 1 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказано на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати в першу чергу чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Однією з обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на те, що в адміністративних матеріалах відсутні належні та допустимі докази, які б поза розумним сумнівом доводили вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення - закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.М. Кваша