П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/1772/23

Провадження №3/943/33/2024

06 лютого 2024 року м. Буськ

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., за участю секретаря судових засідань Дутки С.І., за участю захисника Скоробогатого М.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника відділення поліції №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, який проживає по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №548168 від 10.09.2023, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за те, що 10 вересня 2023 року о 18 год. 51 хв. на вулиці Шевченка, 20 у селі Ожидів Золочівського району Львівської області він керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова), а від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, будучи представлений повноважним захисником адвокатом Скоробогатим М.В., який в судовому засіданні просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки зазначені в адміністративному протоколі обставини не відповідають дійсності, відсутні підстави для притягнення його підзахисного до адміністративної відповідальності. Так, захисник покликався на те, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», оскільки не довіряє приладам і виявив бажання пройти такий огляд у лікарні по аналізу крові, скориставшись своїм правом на проходження такого огляду в медичному закладі, на чому послідовно від моменту його зупинки поліцейськими та до кінця події настоював, просивши його доставити в медичний заклад. Однак працівниками поліції в порушення вимог спеціальної інструкції та порядку освідування водіїв фактично у цьому йому відмовили. У подальшому ОСОБА_1 неодноразово просив поліцейських доставити його на експертизу, на що поліцейський відмовив, повідомивши підзахисного такою фразою, що «ви вже приїхали». Наведені фактичні обставини слідують із наявних у матеріалах справи файлів відеозаписів події. Також із відеозапису події вбачається, що ОСОБА_1 відмовили в задоволенні його клопотання про забезпечення права на захист, про що він просив поліцейського по прибуттю в медичний заклад надати йому адвоката. Крім того, захисник Скоробогатий М.В. в обгрунтування своїх заперечень покликався на норму частини четвертої статті 266 КУпАП, якою передбачено необхідність проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, інакше в силу норми частини п`ятої цієї статті закону будь-які результати огляду вважатимуться недійсними. Зокрема, як слідує з відеозапису події, що підстави для огляду ОСОБА_1 виникли з 18 год. 51 хв., тобто з моменту його зупинки поліцейським, однак його підзахисного було доставлено в медичний заклад за його неодноразовими наполягання лише о 21 год. 51 хв., тобто через три години, замість визначених законодавчих меж у максимум дві години, а тому результати його огляду, а фактично непроведення такого огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 у встановленому законом порядку в межах двогодинного строку за його неодноразовими наполяганнями безумовно свідчать про недійсність протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №548168 від 10.09.2023 року в розумінні положень ч. 4, ч. 5 ст. 266 КУпАП. Також захисник звернув увагу суду на те, що в рамках цієї події його підзахисного обвинувачують за ч. 1 ст. 369 КК України згідно обвинувального акту від 10.11.2023, де зазначено про відсутність обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_1 , передбачених ст. 67 КК України. При цьому, п. 13 ст. 67 КК України передбачено, що обставинами, які його обтяжують, визнаються, зокрема: вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів. Тобто стану алкогольного сп`яніння в рамках цієї події у ОСОБА_1 не виявлено. Оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння та відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку спростовується вищенаведеними обставинами та вина його «поза розумним сумнівом» не доведена. Відтак, захисник просив закрити провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною третьою статті 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 266 КУпАП).

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду регулює «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена спільним наказом МВС і МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015.

Відповідно до пункту 7 Розділу І цієї Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Аналогічне законодавче положення закріплене у частині третій статті 266 КУпАП.

Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року затверджений «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», де згідно абзацу другого пункту 6 цієї Постанови передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

При цьому, як убачається із відеозапису події, що « ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та виявив бажання пройти такий огляд у лікарні. З іншого фрагменту відеозапису події слідує, що «поліцейський констатує, що ОСОБА_1 на місці зупинки відмовився від освідування та виявив бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі», зокрема, проїхавши до КНП Буської ЦРЛ, куди його везли службовим автомобілем працівники поліції, в ході чого мало місце оформлення матеріалів за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 КК України. Крім того, з іншого фрагменту відеозапису слідує, що « ОСОБА_1 повторює поліцейському про те, що він на місці зупинки транспортного засобу відмовився від огляду та наголосив, що йому треба їхати на експертизу», на що поліцейський відповів йому, що «ви вже приїхали». Згодом із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 доставлено в Буську ЦРЛ о 21 год. 51 хв., а 21 год. 52 хв. мав місце його перший контакт у цьому медичному закладі з лікарем, а 21 год. 53 хв. ОСОБА_1 виявляє бажання пройти обстеження його крові, бо не вірить пристроям, на що йому відмовляють та пропонують пройти обстеження на пристрої «Алкофор», тоді він просив їхати дальше, після чого лікар покидає кабінет медичного огляду о 21 год. 54 хв., де поліцейський спілкується із ОСОБА_1 , який о 21 год. 55 хв. «питає чи він затриманий, на що йому поліцейський відповідає, що ви вільна людина, прошу йдіть», після чого він покидає кабінет медичного огляду. Внаслідок цього протягом 21 год. 55 хв. 21 год. 56 хв. медсестра Буської ЦРЛ здивувалася чому не проведено обстеження ОСОБА_1 на стан сп`яніння, зауваживши поліцейському, що «лікар візуально може оглянути водія та скласти висновок по його клінічних ознаках сп`яніння», чого лікарем вказаного медичного закладу зроблено не було, оскільки він покинув перед тим кабінет медичного огляду ще о 21 год. 54 хв., а відеозапис указаної події завершується о 21 год. 57 хв.

Відповідно до пункту 8 Постанови Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року, - у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, аналізуючи вищезазначені положення чинного законодавства, суд вважає, що право для складення протоколу про адміністративне правопорушення в даному випадку з підстав порушення ОСОБА_1 пункту 2.5 ПДР України, як про це вказано в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №548168 від 10.09.2023, виникало в поліцейського лише в разі підтвердження факту відмови та ухилення ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Натомість, як вбачається із матеріалів даної справи, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та наполягав на проходженні такого огляду виключно в медичному закладі, постійно просив поліцейських завезти його в лікарню на освідування, про що об`єктивно вбачається із наявного у матеріалах справи відеозапису події. Будь-які дані щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі судом не встановлено, що виключає наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, суд погоджується із доводами адвоката Скоробогатого М.В. про те, що частиною четвертою статті 266 КУпАП передбачено необхідність проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, інакше в силу норми частини п`ятої цієї статті закону будь-які результати огляду вважатимуться недійсними. Зокрема, як слідує з відеозапису події, що підстави для огляду ОСОБА_1 виникли з 18 год. 51 хв. (момент його зупинки поліцією), однак його підзахисного було доставлено в медичний заклад за його наполяганням лише о 21 год. 51 хв., тобто через три години, замість визначених законодавчих меж у максимум дві години, а тому результати такого огляду не можуть вважатися дійсними.

Згідно частини п`ятої статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У рішенні ЄСПЛ «Матанович проти Хорватії» зазначено, що буде порушенням Конвенції використання одних доказів з ігноруванням інших.

Згідно статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України, Європейський суд з прав людини, що при оцінці доказів суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом» Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії» від 20.09.2016, ЄСПЛ вказав, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Окрім того, у рішенні ЄСПЛ в справі «Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013, Суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За таких обставин, суд вважає, що залишився недоведеним факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним вимог пункту 2.5 ПДР України за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №548168 від 10.09.2023, зважаючи на істотне порушення процедури такого огляду та відсутність у матеріалах справи факту відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року в справі №536/1703/17 (провадження № К/9901/3839/17).

Відтак, із урахуванням вимог пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю у його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 7, 130, 245, 247, 266, 279, 280, 283, 284, 288 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Суддя І. Б. Кос