Справа № 191/1491/24
Провадження № 3/191/581/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Костеленко Я.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Томина Балка Білозерського району Херсонської області, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.2 ст.187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 , знаходячись під адміністративним наглядом в Синельниківському РУП, 23.03.2024 о 01.00 год., при перевірці за адресою: АДРЕСА_2 , був відсутній, чим порушив п.1 встановлених обмежень повторно протягом року. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.187 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи наявне зобов`язання, в якому останній зобов`язався з`явитись до суду за першим викликом.

Суд вважає необхідним розглянути адміністративний матеріал на підставі наявних в ньому доказів.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 2 статті 187 КУпАП України передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, в тому числі за порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп / 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №614117 від 01.04.2024, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП. Натомість даний факт спростовуються письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно з якими 23.03.2024 близько 01.00. год. він знаходився вдома і не чув, коли працівник поліції приїздив.

Пояснення свідка ОСОБА_2 суд не бере до уваги, оскільки вказаний свідок лише пояснює, що ОСОБА_1 не вийшов зі свого будинку, а не те, що він був відсутній за місцем проживання.

Поясненням одного свідка є недостатнім для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Оскільки під час судового розгляду не було доведено наявність у діях ОСОБА_1 порушень правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 283-284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.187 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Я. Ю. Костеленко