КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: 33/824/2564/2024 Категорія: ч. 3 ст. 170-20 КУпАП
ЄУН: 760/6574/24 Суддя у І інстанції: Воронкін О.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 липня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.

за участю:

захисника Чернявського С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу апеляційну скаргу захисника Чернявського Сергія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 , в якій наявне клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 27 березня 2024 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду встановлено, що 17 березня 2024 року близько 00:40 год. командир 1 роти Військової служби правопорядку капітаном ОСОБА_2 на території військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , виявив ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушену координацію рухів у військовослужбовця служби за контрактом сержанта ОСОБА_1 , що в подальшому було підтверджено оглядом на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Алкотон-М», прилад № 00224, тест № 2433 від 17 березня 2024 року о 00.58 год. 1,9 проміле, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, знаходився на території військової частини в умовах особливого періоду у стані алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Чернявський С.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Також в апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 27 березня 2024 року, поважність причин пропуску такого строку обґрунтована тим, що постанова винесена 27 березня 2024 року, строк оскарження 10 днів, і останнім днем подачі скарги є 6 квітня 2024 року, який припав на вихідний день - суботу. Останній день подачі переноситься на наступний робочий день яким є 8 квітня 2024 року. Апеляційна скарга подана в останній день її оскарження через засоби поштового зв`язку, про що свідчить відбиток штемпеля поштового зв`язку на конверті відправлення.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, посилаючись на положення КУпАП, ст.ст. 62, 129 Конституції України, практику Європейського суду з прав людини, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, захисник зазначає, що постанова місцевого суду є необґрунтованою, судом не досліджені всі докази та матеріали справи, не надано належної оцінки доказам та не здійснено заходів для з`ясування всіх обставин справи, що призвело до прийняття постанови з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Захисник зазначає, що за поясненннями ОСОБА_1 він вживав алкогольні напої у себе вдома з дружиною, що підтверджує його дружина та сусіди, які безпосередньо чули сварку дружини та ОСОБА_1 , і результатом сварки був виклик працівників поліції, які, у свою чергу, викликали представників військової частини, в якій безпосередньо проходив службу ОСОБА_1 , а керівництво військової частини безпосередньо доставило ОСОБА_1 до військової частини.

За змістом статті 172-20 КУпАП повинен мати місце умисел на розпивання алкогольних напоїв на території військових об`єктів або військових частин, а також поява в них у нетверезому стані. Тобто, як зазначає захисник, повинен бути умисел на здійснення правопорушення. Проте, у даному випадку ОСОБА_1 вживав алкогольні напої безпосередньо вдома з дружиною та сусідами у свій вихідний від робочого часу (служби) день. Тобто, ОСОБА_1 не мав на меті появлятися у військовій частині у нетверезому стані, більше того не здійснював розпиття алкогольних напоїв на військовому об`єкті.

Апелянт зазначає, що з тексту постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 27 березня 2024 року вбачається, що суд досліджував такі докази: протокол про адміністративне правопорушення НОМЕР_1 від 18 березня 2024 року; письмові пояснення ОСОБА_1 ;висновок огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Алкотон-М»;витяги з наказів в/ч НОМЕР_1 ; копію військового квитка ОСОБА_1 та інші матеріали, яким не надав належної оцінки та не дослідив їх, що є неприпустимим та неповним з`ясуванням обставин справи.

Окрім того, як зазначає апелянт, суд не врахував, що ОСОБА_1 має бойові травми, зокрема, контузії, а також те, що йому не було надано належної медичної допомоги. При визначенні розміру штрафу, суд не взяв до уваги те, що ОСОБА_1 проживає в орендованій квартирі разом з дружиною та маленькою однорічною дитиною.Судом не досліджено жодних пояснень свідків і не зрозуміло, чи взагалі такі пояснення наявні в матеріалах, а якщо свідки були, то суд повинен був викликати свідків, що б останні підтвердили свої показання, викладені у своїх поясненнях.

Апелянт звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення складений 18 березня 2024 року, тобто в порушення строків, встановлених статтею 254 КУпАП та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, оскільки встановлений строк для складання адміністративного протоколу складає 24 години з моменту виявлення порушення. Крім того, в порушення цієї ж Інструкції жодного примірнику протоколу ОСОБА_1 надано не було.

Отже, на переконання захисника, зібрані матеріали адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП є незаконними і не можуть бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки його вина недоведена належними та допустимими доказами, не доведено, що він мав умисел та бажав настання наслідків, а також, що він самостійно з`явився на території військової частини у стані алкогольного сп`яніння або перебував на бойовому чергуванні.

ОСОБА_1 , будучи повідомленим про день, час та місце апеляційного розгляду, до суду не з`явився.

Захисник Чернявський С.В. повідомив суд апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 наразі проходить службу в ЗСУ, просив проводити апеляційний розгляд провадження у відсутність ОСОБА_1 за наявними у справі матеріалами.

Зважаючи на вищевикладені обставини, апеляційний суд доходить висновку про проведення апеляційного розгляду за відсутності ОСОБА_1 , інтереси якого у суді апеляційної інстанції представлені адвокатом Чернявським С.В.

Вислухавши пояснення захисника Чернявського С.В. на підтримку доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційної скарги про скасування постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 27 березня 2024 року та закриття провадження у справі відповідно до положень п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, пояснення командир 1 роти Військової служби правопорядку капітан ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_4 , вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, слід дійти такого висновку.

Стосовно доводів захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 27 березня 2024 року, то суд апеляційної інстанції вважає їх такими, що на увагу не заслуговують з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що 27 березня 2024 року Солом`янським районним судом м. Києва винесена постанова щодо ОСОБА_1 та останній визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Останнім днем подання апеляційної скарги є 6 квітня 2024 року (субота).

З урахуванням загальних засад, враховуючи, що субота вихідний день, останнім днем строку подачі апеляційної скарги вважається наступний за ним робочий день - 8 квітня 2024 року (понеділок).

Апеляційна скарга захисником Чернявським С.В. подана шляхом поштового відправлення 8 березня 2024 року, що підтверджується штрихкодом Укрпошти на конверті (ас. 37).

Судом першої інстанції означена апеляційна скарга з додатками отримана та зареєстрована 12 квітня 2024 року.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисником Чернявським С.В. в інтересах ОСОБА_1 подана у строк, визначений положеннями ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то апеляційний суд доходить такого висновку.

Розглядаючи справи про адміністративне правопорушення, суддя, як це визначено у ст. 245 КУпАП, повинен всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати всі обставини справи на основі належно досліджених та оцінених в судовому засіданні доказів та вирішити справу в точній відповідності з законом.

Водночас, згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя у постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винуватості особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не у повному обсязі, і висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

За змістом оскаржуваної постанови, суддя:

- вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який повідомив, що 16 березня 2024 року він ніс службу на блок-посту. Після зміни 17 березня 2024 року у нього був вихідний, тому він вжив алкогольні напої та посварився з дружиною. Коли його затримали співробітники поліції, то викликали співробітників ВСП, які доставили його на територію військової частини, здійснили огляд на стан алкогольного сп`яніння та склали відносно нього протокол даний про адміністративне правопорушення. Не заперечив факти вживання алкогольних напоїв, зазначивши, що вживав їх вдома;

- дослідивши протокол про адміністративне правопорушення А 2424 від 18 березня 2024 року; письмові пояснення ОСОБА_1 ; висновок за результатами огляну на стан алкогольного сп`яніння із використанням газоаналізатора «Алкотон-М» № 00224, тест № 2433 від 17 березня 2024 року о 00 год 58 хв. 1,9 проміле; витяги з наказів ВЧ НОМЕР_2 ; копію військового квитка на ім`я ОСОБА_1 та інші матеріали справи, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Проте, висновки суду першої інстанції не у повній мірі відповідають фактичним обставинам справи, на що обґрунтовано послався захисник в апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду справи.

Як встановлено з матеріалів справи, 18 березня 2024 року відносно ОСОБА_1 складений протокол про військове адміністративне правопорушення НОМЕР_1 про те, що 17 березня 2024 року близько 00.40 год. командиром 1 роти Військової служби правопорядку капітаном ОСОБА_2 на території військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушену координацію рухів у військовослужбовця служби за контрактом сержанта ОСОБА_1 , що у подальшому підтверджено оглядом на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Алкотон-М», прилад № 00224, тест № 2433 від 17 березня 2024 року о 00.58 год., 1,9 проміле, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, тобто знаходився на території військової частини в умовах особливого періоду у стані алкогольного сп`яніння (ас. 1-2).

Під час апеляційного розгляду захисник Чернявський С.В. , підтримуючи доводи, наведені в апеляційній скарзі, просив звернути увагу, що ОСОБА_1 , будучи вихідним, вживав алкогольні напої у себе вдома з дружиною. Між ними виникла сварка, яка закінчилась тим, що його дружина викликала працівників поліції, які, у свою чергу, викликали представників військової частини, в якій безпосередньо проходив службу ОСОБА_1 , які безпосередньо доставили ОСОБА_1 до військової частини. За змістом статті 172-20 КУпАП повинен мати місце умисел на розпивання алкогольних напоїв на території військових об`єктів або військових частин, а також поява в них у нетверезому стані. Тобто, повинен бути умисел на здійснення правопорушення, разом з тим за досліджуваних обставин ОСОБА_1 вживав алкогольні напої безпосередньо вдома з дружиною та сусідами у свій вихідний від робочого часу (служби) день. ОСОБА_1 не мав на меті появлятися у військовій частині у нетверезому стані, як і не здійснював розпиття алкогольних напоїв на військовому об`єкті. Дані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, хоча ОСОБА_1 про них і зазначав у судовому засіданні.

Під час перевірки доводів, викладених в апеляційній скарзі сторони захисту, судом апеляційної інстанції повторно досліджені наявні докази у справі, а також опитані свідок ОСОБА_4 та командиром 1 роти Військової служби правопорядку капітан ОСОБА_2 , який склав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Так свідок ОСОБА_4 суду апеляційної інстанції пояснила, що ОСОБА_1 є її чоловіком, з яким має нормальні стосунки. Через військову агресію рф стосунки з чоловіком трохи ускладнились, особливо після повернення чоловіка з м. Бахмут та перенесеної контузії. Курс лікування він не проходив. Щоб легше спалось, чоловік став вживати алкоголь. На лінії фронту чоловік знаходився з квітня по серпень 2022 року. Щодо досліджуваних подій, то 16 березня 2024 року були в гостях у її батька, пили пиво. По дорозі додому її чоловік вжив ще слабоалкогольний напій «Кіндз-брич». Дома повечеряли і на побутових питаннях виникла сварка. Спочатку було більш-менш спокійно, проте потім чоловік був не при собі, сам сказав викликати поліцію, щоб уникнути її побиття. Вона викликала поліцію, а о 22.30 год. поліцейські викликали ВСП. Біля будинку його ( ОСОБА_1 ) «задули» і повезли на гауптвахту на ДВРЗ. Переночувавши на гауптвахті зі своїм ротним командиром ОСОБА_2 , чоловіка ранком повезли у військову частину.

Командир 1 роти Військової служби правопорядку капітан ОСОБА_2 пояснив, що є командиром роти, а ОСОБА_1 - його підлеглий. За досліджуваних подій працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення за вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 , повідомили ВСП, а ті, у свою чергу, військову частину. Командир військової частини наказав йому поїхати за адресою проживання ОСОБА_1 , забрати його і привезти у військову частину. У ОСОБА_1 були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, тестування показало, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Результат тестування 1,9 проміле. До повного витверезіння ОСОБА_1 був поміщений на добу на гауптвахту. До військової частини ОСОБА_1 приїхав не самостійно, а у його супроводі. За характеристикою ОСОБА_1 є хорошим військовослужбовцем і порядною людиною. Зі слів ОСОБА_1 він є учасником бойових дій, хоча особисто він ( ОСОБА_2 ) відповідного посвідчення не бачив. Ситуація, що склалася з дружиною і вчиненням домашнього насильства, мала місце не в перший раз. З огляду на нестабільний психологічний стан ОСОБА_1 направлявся до лікаря-психолога, на ВЛК. Протокол стосовно ОСОБА_1 складений був після того, як він відсидів на гауптвахті. ОСОБА_1 вживав алкоголь не на території військової частини, проте не скласти протокол про адміністративне правопорушення він не міг, оскільки ОСОБА_1 пройшов тестування за допомогою приладу «Алконт-М» і був наявний чек. Протоколи про адміністративні правопорушення даної категорії має право складати відповідно до своїх посадових обов`язків та Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення.

Оцінюючи наявні у справі докази апеляційний суд вважає необхідним звернути увагу на таке.

Частина перша ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Приписами ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов'язки військової служби:

-на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

-на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

-поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

-під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

-під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушеннявстановлено, що ОСОБА_1 був виявлений вдома 16 березня 2024 року за адресою: АДРЕСА_3 , з явними ознаками алкогольного сп'яніння, куди спочатку приїхали працівники поліції за викликом його дружини, які, у свою чергу, викликали представників військової служби правопорядку, та у подальшому ОСОБА_1 був приведений у військову частину командиром ОСОБА_2 .

При цьому докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 17 березня 2024 року о 00.40 год. самостійно прибув до військової частини за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду у стані алкогольного сп`яніння, про що складений протокол про військове адміністративне правопорушення - матеріали справи не містять.

Про те, що ОСОБА_1 був виявлений з ознаками алкогольного сп'яніння не за місцем несення служби, а за місцем свого проживання, підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_4 , командира 1 роти військової служби правопорядку капітаном ОСОБА_5 та, у тому числі, безпосередньо поясненнями самого ОСОБА_1 , наданими ним у суді першої інстанції.

Отже, в момент виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння останній не перебував на території військової частини НОМЕР_1 або ж військових об`єктах, та не виконував обов`язків військової служби в умовах особливого періоду, оскільки знаходився за місцем проживання: АДРЕСА_3 , що, у свою чергу, свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а відтак доводи апеляційної скарги захисника у цій частині є обґрунтованими, у зв`язку з чим постанова суду підлягає до скасування.

Що стосується доводів апеляційної скарги сторони захисту у частині того, що примірник протоколу про адміністративне правопорушення від 18 березня 2024 року ОСОБА_1 не вручався, то суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення серії НОМЕР_1 від 18 березня 2024 року, наявному у матеріалах справи у графі «другий примірник протоколу отримав» наявний особистий підпис ОСОБА_1 (ас. 3).

З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що обставини, викладені у протоколі про військове адміністративне правопорушення НОМЕР_1 від 18 березня 2024 року, не знайшли свого підтвердження, а, відтак, провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає до закриття на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Таким чином, апеляційна скарга захисника Чернявського С.В. підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Чернявського Сергія Володимировича задовольнити.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 27 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП - скасувати, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення НОМЕР_1 від 18 березня 2024 року- закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва