Справа №452/1857/24
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2024 року м.Самбір
Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самбір Львівської області, громадянина України, українця, що має вищу освіту, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -
28 травня 2024 року до суду від відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області надійшов для розгляду протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно гр. ОСОБА_1 .
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 21 травня 2024 року о 18 год. 15 хв. ОСОБА_1 по вул. Підлісна в с. Тершів Самбірського району Львівської області, керуючи автомобілем «Skoda Octavia», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху з урахуванням дорожньої обстановки не впорався з керуванням та здійснив наїзд на верхню рогату худобу (далі ВРХ) корову, що вибігла на дорогу, чим порушив п.1.5 та п.12.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) транспортний засіб отримав механічні пошкодження.
За цим фактом 21 травня 2024 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, яке передбачене ст.124 КУпАП.
Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 прохав закрити провадження у справі відносно нього, посилаючись на те, що він не порушив вимогПДР України, оскільки рухався із дозволеною швидкістю, а саме, близько 50 км/год, та при виникненні небезпеки, а саме коли побачив корову, яка вибігла з пасовища та різко почала перебігати дорогу назустріч іншій корові, з метою уникнення зіткнення, здійснив екстрене гальмування. Однак уникнути зіткнення не вдалось, оскільки корова вибігла на проїжджу частину дороги швидко та раптово, перед самим зіткненням. Вважає, що не зміг уникнути зіткнення саме тому, що він не бачив корову в момент, коли вона перебувала за межами узбіччя проїжджої частини, оскільки там високі дерева та кущі, корова різко з`явилась на обочині дороги, та, подолавши невелику відстань, раптово вибігла на проїжджу частину перед самим автомобілем. Також зазначив, що корова, з якою, відбулося зіткнення, була без паска та поряд з нею нікого з можливих власників або погоничів не було, взагалі корови були без нагляду.
Допитана під час розгляду справи в суді в якості свідка ОСОБА_2 повідомила, що 21 травня 2024 року близько 18 години вона з чоловіком ОСОБА_1 їхали в напрямку с. Велика Лінина Самбірського району Львівської області. Чоловік, перебуваючи за кермом їхнього автомобіля, їхав зі швидкістю, допустимою в межах населеного пункту. Разом з тим, в межах с. Тершів Самбірського району
Львівської області, раптово з-за високих дерев та кущівна узбіччя дороги вибігла корова, яка була без паска, та одразу раптово почала перебігати дорогу до іншої корови, яка знаходилась на протилежному узбіччі. Її чоловік ОСОБА_1 почав екстренно гальмувати, проте уникнути зіткнення з коровою не зміг, оскільки вона раптово вибігла на проїжджу частину перед самим автомобілем. Зазначила, що корова спочатку впала, потім підвелась і побігти далі до іншої корови, при цьому, корови були без паска та поряд з ними нікого з погоничів не було, вони були без нагляду.
Вирішуючи питання про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, судом враховано наступне.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій у ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.
Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовій позиції Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.
Згідно із ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Положеннями статей 245,280 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тобто при розгляді справи суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються наявними у справі доказами, оцінка яких здійснюється відповідно до ст.252 КУпАП.
Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України у постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди повинні ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення; норми яких правил, інструкцій, інших нормативних актів не додержано; чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.
Згідно ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне
правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.
Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Об`єктивною ознакою правопорушення, що відбиває шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, заподіяння або реальну загрозу заподіяння істотної шкоди суспільним відносинам, способу життя, усталеним соціальним цінностям, є саме суспільна небезпека.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, полягає в порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Отже, однією з умов настання відповідальності за ст.124 КУпАП є саме «пошкодження транспортних засобів інших учасників ДТП, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна», тобто порушення має бути настільки суттєвим, щоб наслідком його стало пошкодження як мінімум двох автомобілів чи іншого чужого майна.
Згідно п.1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.
Відповідно до п.12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Дорожня обстановка це сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом (п.1.10 Розділу 1 «ЗАГАЛЬНІ ПОЛОЖЕННЯ» ПДР України).
Крім того, відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, ПДР України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями
або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлено ПДР України, згідно з п.п.1.3,1.4 яких, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці правила.
Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).
У відповідності до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року, суд повинен визначити чи порушила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, вимоги ПДР України, і чи стало це порушення причиною ДТП.
В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №667736, складеного відносно ОСОБА_1 , зазначено, що останній не вибрав безпечної швидкості руху з урахуванням дорожньої обстановки не впорався з керуванням та здійснив наїзд ВРХ корову, що вибігла на дорогу.
Однак, матеріали справи не містять доказів, які вказують на те, що в результаті порушення ПДР України ОСОБА_1 було пошкоджено майно, отже в діях останнього відсутній обов`язковий елемент складу адміністративного правопорушення (об`єктивна сторона), передбаченого ст.124 КУпАП, а також в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено даних фізичної особи, яка є власником пошкодженого майна, не вказано місце знаходження чи місце проживання потерпілої особи, а також за наявності пошкоджень будь-якого майна внаслідок ДТП не визначено та не зазначено розмір заподіяної матеріальної шкоди відповідним особам.
До того ж, відсутні також підстави стверджувати, що при обранні ОСОБА_1 в даному конкретному випадку безпечної швидкості руху автомобіля близько 50 км/год., останнім не було враховано дорожню обстановку, що не дало йому змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, та що саме не врахування дорожньої обстановки стало причиної ДТП.
Відтак, аналіз долучених до матеріалів справи доказів свідчить, що такі не підтверджують факту порушення водієм ОСОБА_1 п.1.5 ПДР України та п.12.1 ПДР України.
Враховуючи те, що з матеріалів справи, всупереч вимогам ст.256 КУпАП, працівником правоохоронного органу не вказано відомостей про отримання пошкоджень ВРХ та про її належність певній фізичній особі, а просто пошкодження автомобіля, власником якого є ОСОБА_1 , через наїзд на ВРХ, котра раптово вибігла на дорогу перед автомобілем, не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки відповідальність настає лише у випадку пошкодження чужого майна, а жодних небезпечних наслідків, пов`язаних із ДТП, не настало, відтак в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Разом з тим, суд не тільки не зобов`язаний, але й не має права сам особисто звинувачувати особу у вчиненні неправомірних дій. Компетенція суду полягає в тому, щоб перевірити обґрунтованість складеного протоколу шляхом дослідження доказів та надання їм оцінки.
При цьому, висновки суду про фактичні обставини вчиненого правопорушення не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, - у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.124, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283,284 КУпАП, суддя,-
П О С Т А Н О В И В :
Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя Т.М. Кущ