ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/2563/24Головуючий у 1-й інстанції Марциновська І.В.
Провадження № 33/817/232/24 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ст.122-4 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М.

за участю ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 лютого 2024 року щодо нього за ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Згідно із постановою суду, 28.01.2024 о 09 год. 02 хв. на вул. Миру, 9 в м. Тернополі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «Golf 1», державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, перед початком маневру не переконався, що це буде безпечним, під час руху транспортним засобом заднім ходом не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «Renault» моделі «Duster», державний номерний знак НОМЕР_2 , який припаркував ОСОБА_2 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 (б), 10.1, 10.9, 13.1 Правил дорожнього руху.

Також 28.01.2024 о 09 год. 02 хв. на вул. Миру, 9 в м. Тернополі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «Golf 1», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце події. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Мотивує скаргу тим, що судом першої інстанції не перевірено обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а саме те, що він не відчув зіткнення із автомобілем потерпілого ОСОБА_2 , що підтверджується відеозаписом на якому не зафіксовано те, як він виходить із автомобіля та оглядає місце ДТП, а тмоу в нього не було умислу уникнути відповідальності та приховати факт ДТП, оскільки він припаркував свій автомобіль в дворі будинку АДРЕСА_1 .

Вказує на відсутність до нього претензій з боку ОСОБА_2 , що стверджується поданою потерпілим заявою, яка міститься у матеріалах справи.

Просить звернути увагу на те, що він є пенсіонером та особою з інвалідністю III групи, тому призначене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. є непомірним для нього.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляцію з викладених у ній мотивів, потерпілого ОСОБА_2 , який не заперечив щодо її задоволення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Зазначені вимоги при розгляді справи відносно ОСОБА_1 дотримані повною мірою не були.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Відповідно до п. 2.10 а ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згідно ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «Golf 1», державний номерний знак НОМЕР_1 , став учасником ДТП, після чого залишив місце пригоди, до якої був причетний.

При цьому суд зіслався, як на доказ винуватості у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП лише на протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 709836 від 02.02.2024 року, залишивши поза увагою інші докази наявні в матеріалах даної справи про адміністративне правопорушення, зокрема, письмові пояснення ОСОБА_1 , які аналогічні змісту наданих ним пояснень в суді першої інстанції, протокол огляду транспортного засобу від 02.02.2024 та фотоматеріали до нього на наявність механічних пошкоджень, протокол перегляду відеозапису, які істотно впливають на правильність прийнятого рішення .

Зі змісту пояснень ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи та які були ним підтримані в судових засіданнях судів першої та апеляційної інстанцій вбачається те, що він не заперечував факт порушення ним правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, однак, не погоджувався із тим, що він залишав місце ДТП з метою уникнення відповідальності.

Вказане узгоджується з відеозаписом доданим до матеріалів справи, з якого вбачається те, що після зіткнення, автомобіль «Volkswagen» моделі «Golf 1», державний номерний знак НОМЕР_1 , продовжив свій рух, не зупиняючись, що підтверджує позицію водія ОСОБА_1 про те, що він виконавши маневр, не помітив, що зачепив ліворуч припаркований автомобіль, оскільки не відчув ніякого удару чи будь-якого іншого характерного звуку від зіткнення з іншим авто.

З огляду на наведене, враховуючи похилий вік ОСОБА_1 , а також те, що невдовзі він припаркував свій автомобіль в дворі будинку №9 по вул. Миру в м. Тернополі- місцем, де відбулась ДТП, яке є його місцем проживання, у звязку з чим йому було відомо про наявність камер відеоспостерження, які зафіксувати вказану пригоду, вважаю що після дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було ушкоджено автомобіль потерпілого ОСОБА_2 марки «Renault» моделі «Duster», державний номерний знак НОМЕР_2 , водій ОСОБА_1 поїхав з місця зіткнення, не розуміючи того, що він став учасником ДТП, про що дізнався згодом.

Вказані пояснення водія та записи з камер відеоспостереження не спростовані іншими доказами, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відображає лише його обєктивну сторону- факт залишення місця ДТП.

У відповідності до ст. 62 Конституції України всі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вище наведене приходжу до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки він не мав умислу на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню в цій частині, а провадження по справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в звязку з відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Отже, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, а постанову в частині накладення на нього адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП - змінити, визначивши йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В решті постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 слід залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 в частині визнання його винним та накладення адміністративного стягнення за ст. 122-4 КУпАП скасувати у зв`язку з відсутністю у його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Вважати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя