Справа №443/846/24
Провадження №3/443/454/24
ПОСТАНОВА

іменем України

17 травня 2024 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли із Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , пенсіонера,

за частиною 2 статті 123 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 05.05.2024 о 18 год 46 хв у м. Ходорів Стрийського району Львівської області по вул. Шевченка,128 керуючи автомобілем «Mersedes Benz ML 250 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхав на залізничний переїзд під час увімкненого заборонного сигналу світлофору, чим порушив вимоги пункту 20.5 «в» ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 2 статті 123 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, на виклик суду не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 123 КУпАП.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що з матеріалів даної справи, зокрема відеозапису з нагрудних бодікамер, чітко вбачається, що він виїхав на залізничний переїзд після вимкнення заборонного сигналу світлофора та після підняття шлагбаума. Тобто, заборонний сигнал світлофора згас до того моменту, як автомобіль під його керуванням наблизився до залізничного переїзду та після чого відповідно залізничний шлагбаум піднявся. За інших умов він не змін би переїхати залізничний переїзд.

Суд, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статі 123 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 2 статті 123 КУпАП адміністративним правопорушенням є вїзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

Згідно з вимогами підпункту «в» пункту 20.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001р. №1306, рух через переїзд забороняється, якщо увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 123 КУпАП, доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №653091 від 05.05.2024, згідно з яким ОСОБА_1 05.05.2024 о 18 год 46 хв у м. Ходорів Стрийського району Львівської області по вул. Шевченка,128 виїхав на залізничний переїзд під час увімкненого заборонного сигналу світлофору (а.с.4);

рапортом від 05.05.2024, яким повідомлено начальника правоохоронного органу про те, що автомобіль «Mersedes Benz ML 250 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 05.05.2024 о 18.45 виїхав на залізничний переїзд щойно піднявся шлагбаум, не очікуючи на завершення роботи світлофора та ігноруючи його (здійснив переїзд через регульований залізничний переїзд при піднятому шлагбаумі з увімкненим заборонним сигналом світлофору, що є порушенням п.20.5 в ПДР) (а.с.3);

долученим до матеріалів справи відеозаписами на носії інформації (компакт-диску), які узгоджуються з матеріалами справи, є безперервними та послідовними, і які підтверджують рух автомобіля «Mersedes Benz ML 250 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 05.05.2024 о 18.46 через регульований залізничний переїзд при піднятому шлагбаумі з увімкненим заборонним сигналом світлофору (а.с.3);

письмовими поясненнями ОСОБА_1 по суті правопорушення (а.с.6), в яких він підтвердив факт проїзду на автомобілі залізничного переїзду після підняття шлагбауму (а.с.6).

Проаналізувавши вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказування у справі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми та повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 123 КУпАП. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Суд відхиляє аргументи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 123 КУпАП, оскільки такі повністю спростовуються наявними у справі доказами, зокрема відеозаписами, які однозначно вказують на здійснення ОСОБА_1 в`їзду на залізничний переїзд у той момент, коли рух через переїзд був заборонений (був увімкнений заборонний сигнал світлофора).

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 правил руху через залізничні переїзди, а саме: в`їзд на залізничний переїзд у випадку, коли рух через переїзд заборонений, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 123 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд виходить з такого.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог частини 1 та 2 статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Суд враховує характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 2 статті 123 КУпАП, яка доведена повністю; відсутність обставин які пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладені обставини у своїй сукупності на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 2 статті 123 КУпАП у виді штрафу.

З огляду та те, що транспортний засіб «Mersedes Benz ML 250 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким ОСОБА_1 керував 05.05.2024 о 18 год 46 хв у м. Ходорів Стрийського району Львівської області по вул. Шевченка,128, належить іншій особі, підстав для накладення на ОСОБА_1 передбаченого санкцією частини 2 статті 123 КУпАП покарання у виді оплатного вилучення транспортного засобу у його власника суд не вбачає.

Також, з огляду на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 123 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн без оплатного вилучення транспортного засобу у його власника.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів