П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - Малюк В.М., за участю представника Закарпатської митниці ДФС Зубенко І., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, заяву адвоката Мельник Павла Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про перегляд судового рішення за виключними обставинами -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться вищевказана заява адвоката Мельник П.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.12.2021 по справі про адміністративне правопорушення № 308/13327/21 за виключними обставинами, в якій захисник просить скасувати постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.12.2021 по справі про адміністративне правопорушення № 308/13327/21, а провадження у справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування заяви зазначає, що підставою для перегляду рішення суду за виключними обставинами, в порядку ст. 361 КАС України, є ухвалення 05.07.2023 року рішення Конституційного суду України, відповідно до якого положення абз. 2 ч. 1 ст. 483 МК України було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Вказане рішення 05.01.2024 вступило з законну силу.

Вказує, що при зверненні до суду з заявою про перегляд за виключними обставинами постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області № 308/13327/21 від 17.12.2021 підлягають застосуванню норми КАС України в частині перегляду рішень за виключними обставинами, а також норми Митного кодексу та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 та його представник адвокат Мельник П.П. не з`явилися, однак у матеріалах справи наявне клопотання про розгляд заяви у їх відсутності.

В судовому засіданні представник Закарпатської митниці Зубенко І.І. просив відмовити у задоволенні заяви, оскільки постанова від 17.12.2021 по справі про адміністративне правопорушення №308/13327/21 набрала законної сили та є остаточною.

Дослідивши матеріали заяви, заслухавши думку представника митниці Зубенко І., суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження суду при розгляді конкретної справи визначені відповідним процесуальним законом, а у справах про адміністративні правопорушення - КУпАП, який містить норми як матеріального, так і процесуального права.

Згідно зі ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо. Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути переглянута лише в апеляційному порядку. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Главою 24-1 цього Кодексу також передбачено перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом. Проте, у цьому випадку, згідно з положеннями ст. 297-4 КУпАП, заява про перегляд такої постанови подається до Верховного Суду.

Іншого порядку перегляду судових рішень по справах про адміністративне правопорушення (в тому числі за виключними обставинами) чинним законодавством не передбачено. Повноваженнями переглядати судові рішення, які набрали законної сили, у цій категорії справ місцевий загальний суд не наділений.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Аналогічне положення міститься у ст. 91 Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII «Про Конституційний Суд України». Окрім цього у ст. 97 цього Закону визначено, що КСУ у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Президента України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Постанови Верховної Ради України «Про чинність Закону України «Про Рахункову палату», офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 150 Конституції України, а також ч. 2 ст. 70 Закону України «Про Конституційний Суд України» стосовно порядку виконання рішень Конституційного Суду України (справа про порядок виконання рішень Конституційного Суду України) від 14 грудня 2000 року (справа № 1-31/2000) визначено, що рішення Конституційного Суду України мають пряму дію.

Таким чином, аналіз норм розділу ХІІ Конституції України («Конституційний Суд України») та Закону України від 13 липня 2017 року №2136-VIII «Про Конституційний Суд України» дає підстави дійти висновку про те, що рішення Конституційного Суду України має пряму (перспективну) дію в часі і застосовується щодо тих правовідносин, які тривають або виникли після його ухвалення. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення рішення Конституційного Суду України, однак продовжують існувати після його ухвалення, то на них поширюється дія такого рішення Конституційного Суду України.

Тобто рішення Конституційного Суду України поширюється на правовідносини, які виникли після його ухвалення, а також на правовідносини, які виникли до його ухвалення, але продовжують існувати (тривають) після цього. Водночас чинним законодавством визначено, що Конституційний Суд України може безпосередньо у тексті свого рішення встановити порядок і строки виконання ухваленого рішення.

Встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, має значення, перш за все, як рішення загального характеру, яким визначається правова позиція для вирішення наступних справ, а не як підстава для перегляду справи із ретроспективним застосуванням нової правової позиції і зміни таким чином стану правової визначеності, вже встановленої остаточним судовим рішенням (п. 9.9 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29 жовтня 2019 року у справі № 922/1391/18).

У рішенні Конституційного Суду України від 5 липня 2023 року відсутні положення, які б дозволили зробити висновок про його поширення на правовідносини, які припинилися на момент його ухвалення. Натомість у резолютивній частині цього рішення чітко вказано про те, що абзац другий статті 483 Митного кодексу України, що визнаний неконституційним, втрачає чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Станом на день прийняття Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області постанови від 17.12.2021 у справі № 308/13327/21, абзац другий статті 483 Митного кодексу, неконституційними визнаний не був, тобто на момент ухвалення рішення судом застосовано чинні норми Митного кодексу України та КУпАП.

При цьому, постанова суду від 17.12.2021 у справі № 308/13327/21 набрала законної сили, тобто судове рішення виконане.

Станом на момент ухвалення рішення Конституційним Судом України від 05.07.2023 адміністративно-процесуальні відносини у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 483 МК України вже припинилися, внаслідок чого дія рішення не може поширюватися на ці правовідносини, оскільки вони виникли і закінчилися до його ухвалення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року (№ 3236/03) у справі «Пономарьов проти України», жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язково рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її рішення.

Враховуючи, що рішення Конституційного Суду України має пряму (перспективну) дію, тобто поширюється на правовідносини, що виникли або тривають після його ухвалення (за винятком тих випадків, якщо інше встановлено Конституційним Судом України безпосередньо у тексті ухваленого рішення), суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про перегляд за виключними обставинами постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.12.2021 у справі № 308/13327/21.

Зазначене повністю узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 18.11.2020 у справі № 4819/49/19, в якій суд з цих же підстав відмовив у задоволенні заяви про перегляд ухвали Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 25.10.2019 за виключними обставинами.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що заява адвоката Мельник П.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про перегляд судового рішення за виключними обставинами задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви адвоката Мельник Павла Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про перегляд судового рішення за виключними обставинами відмовити.

Постанова суду у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Малюк В.М.