Провадження №3/748/489/24
Єдиний унікальний № 748/369/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2024 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді : Меженнікової С.П.

при секретарі: Орішко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює на посаді начальника цеху ДП «Військовий лісгосп», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за частиною 1 статті 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

21 січня 2024 року о 00 годині 24 хвилин, ОСОБА_1 на автодорозі с. Смолин смт Гончарівське, Чернігівського району Чернігівської області, керував транспортним засобом марки "Toyota Land Cruiser Prado 150" д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, нестійка хода), від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, в зв`язку з чим відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, забезпечив представлення своїх інтересів захисником.

Захисник-адвокат Чикилевська О.В. просила закрити провадження у справі з підстав відсутності в діях її підзахисного складу адміністративного правопорушення, вказуючи, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп"яніння, а тому, відповідно, жодних ознак алкогольного сп`яніння у нього не було. ОСОБА_1 зрозумівши, що за результатами відмови від огляду він може бути притягнутий до відповідальності, в порядку самозвернення звернуся до КНП «ЧОПНЛ» та здав відповідні аналізи. Згідно наданої захисником у судовому засіданні виписки №874 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, ОСОБА_1 тверезий, ознак сп`яніння не має.

З урахуванням положення ст.268 КУпАП, яка не містить заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, що передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, без обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також вимоги ст.277 КУпАП в частині строків розгляду, з огляду на вжиті заходи для належного інформування про час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Окрім того, суд враховує, що наявних у справі матеріалів достатньо для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення без подальшого відкладення, оскільки інтереси особи в судовому засіданні представляє адвокат, а сам ОСОБА_1 не позбавлений права, у разі незгоди з рішенням, ініціювати його апеляційне оскарження.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 266 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюється в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 1452/735 від 09.11.2015 року /далі - Інструкції/ у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

З контексту п. 7 розділу 1 Інструкції вбачається наявне право водія відмовитися від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або ж не погодитися з результатом огляду. Такі дії водія мають потягти за собою обов`язок поліцейського направити особу на огляд до закладу охорони здоров`я.

В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії 184605 від 21.01.2024 ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законодавством порядку, власноруч його підписав.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Так, з відеозапису з нагрудної камери (реєстратора) поліцейського убачається, як був зупинений автомобіль, за кермом якого перебував ОСОБА_1 . Поліцейський попросив водія пред`явити документи - посвідчення водія. При спілкуванні поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, на що ОСОБА_1 відмовився. Потім поліцейський запропоновував пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння в медичному закладі. Водій також відмовився. Також поліцейським було повідомлено водія про виявленні ним ознаки алкогольного сп`яніння, такі як запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, нестійка хода, та про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за фактом відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп"яніння.

За таких обставин, суд визнає даний відеозапис достатнім для того, щоб разом з протоколом про адміністративне правопорушення зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, зафіксовано факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Долучена захисником в судовому засіданні виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 про відсутність у нього ознак сп`яніння судом не враховується при обґрунтуванні рішення з наступних підстав.

По-перше, складом інкримінованого правопорушення ОСОБА_1 є відмова водія від проходження відповідного огляду для визначення стану сп`яніння, тобто порушення вимог п.2.5 ПДР.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

По-друге, згідно п. 9 Розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З огляду на викладене, медичний огляд в закладі охорони здоров`я може проводитись лише у присутності поліцейського, а як вбачається з висновку наданого захисником ОСОБА_1 огляд останнього проводився за відсутності співробітника патрульної поліції, і доказового значення в даному провадженні не має.

Суд наголошує, що в даному випадку протокол складено не за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а за відмову від проходження огляду, що є окремим складом адміністративного правопорушення, що й стало підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення працівником патрульної поліції, яким були виявлені певні ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 .

Подальше проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я за власною ініціативою жодним чином не спростовує факт його відмови від попередньо запропонованого огляду саме на виконання вимог працівника патрульної поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення.

Тобто, відмова від вимоги поліцейського пройти в установленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій у стані алкогольного сп`яніння, і пояснення про відсутність ознак сп`яніння, та подальше самозвернення особи до медичного закладу для проведення огляду не є підставою для звільнення від адміністративної відповідальності.

В протилежному випадку, в разі толерування судами поведінки водіїв щодо безпідставної відмови від проведення оглядів у лікувальних закладах в присутності працівників поліції, та подальше врахування медичних висновків, отриманих водіями в порядку самозвернення, може призвести не лише до підриву авторитету судової влади у суспільстві, а і до погодження можливості вчинення особами суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП визначено, що суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які пом`якшують, чи обтяжують відповідальність у справі не встановлено. Підстав для звільнення від адміністративної відповідальності суд не вбачає.

З врахуванням ступеню та характеру вчиненого правопорушення, який становить підвищену суспільну небезпеку у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, особи порушника, ступінь його вини та відношення до скоєного адміністративного правопорушення, відсутність відомостей про попередні притягнення до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції статті.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 283, ст.284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Реквізити для сплати адміністративного штрафу: рахунок отримувача: UA0025001, отримувач - ГУК у Чернігів. обл/Черніг.обл/ 21081300, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення дорожнього руху, 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп. (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (Код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), р/р UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу: «Стягнення судового збору»).

Постанова суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: С.П. Меженнікова