Справа № 738/2005/24
№ провадження 3-зв/738/2/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2024 року місто Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:

судді - Волошиної Н.В.,

з участю секретаря судового засідання - Гронь О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Менського районного суду Чернігівської області Парфененко Оксани Ярославівни про самовідвід

В С Т А Н О В И В:

28 серпня 2024 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 5 статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2024 справа передана судді Менського районного суду Чернігівській області Парфененко О.Я..

28 серпня 2024 року суддею Менського районного суду Чернігівської області Парфененко О.Я. подано заяву про самовідвід, яка мотивована тим, що з матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП вбачається, що свідком у даній справі та учасником дорожньо-транспортної пригоди є ОСОБА_2 , який є працівником апарата Менського районного суду Чернігівської області, а тому з метою запобігання можливих звинувачень у необ`єктивному та упередженому розгляді даної справи, а також запобігання формування думки учасників провадження та в стороннього спостерігача про упередженість судді, виходячи з етичних міркувань, враховуючи положення пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, дійшла висновку про те, що не може брати участь в розгляді даної справи як суддя, про що заявила самовідвід.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви про самовідвід з огляду на таке.

Положення чинного КУпАП не містять норм, які б регулювали питання відводу і самовідводу судді при вирішенні справ про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, Рада суддів України в п. 4 рішення № 34 від 08.06.2017 роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 червня 2022 року по справі №2-591/11 зазначила, що суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні.

Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Саме застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення. Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях вказував на віднесення справ про адміністративні правопорушення до кримінальної сфери судочинства.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе застосувати аналогію закону, а саме норми КПК України.

Підстави відводу (самовідводу) судді в кримінальному процесі визначені ст.ст. 75-76 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Положеннями ч. 5 ст. 80 КПК України встановлено, що відвід повинен бути вмотивованим.

За змістом ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Відповідно до п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді від 19 травня 2016 року, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Згідно з ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Інститут відводу (самовідводу) має важливе значення для реалізації демократичних принципів судового процесу, сприяє ефективному розгляду справи і забезпечує правильне вирішення справи.

Норма про відвід (самовідвід) гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід (самовідвід), повинні бути доведеними. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Враховуючи викладене вище, з метою виключення обставин, що можуть викликати сумнів щодо об`єктивності та неупередженості судді Парфененко О.Я. при розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за частиною 5 статті 122 КУпАП, а також для забезпечення умов, за яких не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви судді Парфененко О.Я. про самовідвід.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 246, 283-285 КУпАП, ст. 75-80 КПК України, суддя

П О С Т А H О В И В:

Заяву судді Менського районного суду Чернігівської області Парфененко Оксани Ярославівни про самовідвід у справі № 738/2005/24 (№ провадження 3/738/822/2024) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 5 статі 122 КУпАП задовольнити.

Справу № 738/2005/24 (№ провадження 3/738/822/2024) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 5 статі 122 КУпАП передати до канцелярії Менського районного суду Чернігівської області для повторного розподілу АСДС для визначення іншого судді.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Волошина