П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/2365/23

Номер провадження 3/184/22/24

29 лютого 2024 рокум. Покров

Суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області Томаш В.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли від ВП № 2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення громадянина:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2

до відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:-

02 грудня 2023 року відносно ОСОБА_1 поліцейським СРПП ВП №2НРУП ГУНП Дніпропетровської області лейтенантом поліції Курочкіним Р.В складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №998625. За змістом протоколу, 02.12.2023 об 15:40 ОСОБА_1 по АДРЕСА_3 маючи фізичну та психологічну перевагу, забрав дитину-неповнолітню ОСОБА_2 , в разі чого відбулася сварка, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

10 січня 2024 року відносно ОСОБА_1 поліцейським ДОП ВП №2НРУП ГУНП Дніпропетровської області старшим лейтенантом поліції Токовенко О.А складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №998934. За змістом протоколу, 24.12.2023 приблизно о 20:00 годині ОСОБА_3 знаходячись по АДРЕСА_3 вчинив психологічний тиск на свою колишню дружину ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

За клопотанням представника ОСОБА_2 , адвоката Гуцало П.С. здійснюється аудіо та відео фіксація процесу.

Ухвалою суду від 28.02.2024 провадження у справі про адміністративне правопорушення № 184/2365/23 та у справі про адміністративне правопорушення №184/97/24 об`єднані в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , та його захисник адвокат Хомік Є.М. клопотали провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2 та її представник адвокат Гуцало П.С. наполягали на притягненні ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, надали суду матеріали, які на їх думку доводять наявність вини у діях ОСОБА_1 , а саме: фото та відеоматеріли, а також наявність завданої психічному здоров`ю ОСОБА_4 шкоди, а саме: інформацію з медичної картки ОСОБА_2 .

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №998625 від 02 грудня 2023 складений відносно ОСОБА_1 , за ч.1ст.173-2КУпАП., протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №998934 від 10 січня 2024 за за ч.1ст.173-2КУпАП, письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 , особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , фото-та відеоматеріали, надані ОСОБА_2 , вважаю, що вина ОСОБА_1 не підтверджується матеріалами справи та в його діях не вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно диспозиції ч.1ст.173-2 КУпАП, яка ставиться ОСОБА_1 у провину, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.3 ч.1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п.14 ч.1ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі- Закону) психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди. Таким чином, не усі дії формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення. Вони такими є лише у тому випадку, коли спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Тобто, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі, а у справах про психологічне домашнє насильство обов`язково необхідно встановлювати, які саме негативні наслідки для психологічного стану постраждалої особи, перелічені у пункті 14 частини першої статті 1 Закону, настали внаслідок дій кривдника.

Вирішуючи питання про наявність складу правопорушення згідно з протоколом ВАВ 998625 від 02.12.2023 суддя керується наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, в них наявні письмові пояснення ОСОБА_1 про те, що колишня дружина намагалася вчинити з ним сварку, під час того, як він намагався поспілкуватися з донькою ОСОБА_5 (у спілкуванні з якою колишня дружина чинить йому перешкоди).

В судовому засіданні досліджено фото-та відеоматеріали, надані потерпілою ОСОБА_2 . Так, на відеозапису з камер спостереження та особистого телефону ОСОБА_2 міститься зображення ОСОБА_1 з дитиною на руках. ОСОБА_1 не заперечив, що саме він зображений на відеозапису та пояснив, що 02.12.2023 він за попереднім погодженням з ОСОБА_2 приїхав побачитися з малолітньою донькою ОСОБА_6 . Під час прогулянки з дитиною за парканом домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , дитина розплакалася, він намагався її заспокоїти. Вважає це звичайною життєвою ситуацією, дитині час було спати, повернув дитину матері, примусово нікуди дитину не забирав. Пояснив, що він не позбавлений батьківських прав, не обмежувався у спілкуванні з малолітньою донькою. Вважає, що колишня дружина обмежує його у спілкуванні з дитиною. На переконання судді, досліджені в судовому засіданні відеозаписи цієї події не містять доказів вини ОСОБА_1 . На відеозапису з камери спостереження суддя вбачає життєву ситуацію прогулянки батька з дитиною, з поведінки матері ОСОБА_2 , зображеній на досліджуваному відеозаписі, не вбачається, що вона заперечує проти того, що дитина перебуває у ОСОБА_1 на руках, ОСОБА_2 не вчиняє дій, які б могли свідчити, що дитина перебуває у ОСОБА_1 проти волі матері. Доказів позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав або інших доказів, які б свідчили про встановлення обмежень у спілкуванні батька з дитиною, матеріали справи не містять. Суддею також проаналізовано відеозапис з особистого телефону ОСОБА_2 . На даному відеозапису суддя також не вбачає ознак домашнього насильства, ОСОБА_1 , зображений на відеозапису з дитиною на руках, до ОСОБА_2 не вчиняє дій, які б могли свідчити про домашнє насильство.

Вирішуючи питання про наявність складу правопорушення згідно з протоколом ВАВ №998934 від 10.01.2024 суддя керується наступним.

За змістом протоколу, 24.12.2023 приблизно о 20:00 годині ОСОБА_3 знаходячись по вул. Травнева, 25 м. Покров вчинив психологічний тиск на свою колишню дружину ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

При цьому, як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №998934, у ньому фактично не розкрита об`єктивна сторона правопорушення, зокрема у ньому не конкретизовано в чому саме полягав психологічний тиск, нібито вчинений ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 та чи завдана шкода психічному здоров`ю потерпілому, хоча це прямо випливає з диспозиції ч.1ст. 173-2 КУпАП.

На підтвердження обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №998934, потерпілою надано судді відеозапис з камери спостереження, який переглянуто в судовому засіданні. На відеозапису зображено подвір`я домоволодіння, в темний час доби. У верхньому лівому куті відображення відеозапису, за парканом домоволодіння, наявна фігура людини, яка рухається, проте не вбачається, що цією особою є саме ОСОБА_1 . Отже, суд не вбачає ознак домашнього насильства в подіях, відображених на цьому відеозапису.

Суддею також досліджено роздруківки з записів камери відеоспостереження, на яких зображено особу в денний час доби, ймовірно біля або безпосередньо на території домоволодіння, однак, достовірно встановити особу, яка зображена на роздруківках, не виявляється можливим.

ОСОБА_2 та її представник адвокат Гуцало П.С. на підтвердження завданої психічному здоров`ю ОСОБА_2 шкоди надати виписку з медичної карти ОСОБА_2 , з якої вбачається, що остання 30.11.2023 зверталася до сімейного лікаря зі скаргою на загальну слабкість/втому, головний біль, лікарем ОСОБА_7 встановлено діагноз: «неврологічні захворювання, інші», призначено відповідне лікування. Оцінюючи вказаний письмовий доказ, суддя не приймає його до уваги, оскільки звернення до лікаря відбулося 30.11.2023, в той час як перша подія, відображена у протоколі ВАВ 998625, сталася 02.12.2023. Отже, суд не вбачає причинно-наслідкового зв`язку між зверненням потерпілої до лікаря та подією.

Згідно із ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення серед інших питань вирішує, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, складені відносно ОСОБА_1 протоколи серії ВАВ 998625 від 02.12.2023 та серії ВАВ №998934 від 10.01.2024 не можуть бути визнані належними та допустимими доказами наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно із положеннями ст. ст. 279, 280 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Дії визначені у пункті 14 частини першої статті 1 Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (психологічне насильство) становлять склад правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, лише за умови, що в наслідок їх вчинення така шкода настала (що може підтверджуватись відповідними медичними документами, висновком експерта). В іншому ж випадку (за відсутності таких даних) доказуванню підлягає реальність сприйняття відповідних дій кривдника постраждалою особою як таких, що посягають на їх безпеку чи безпеку третіх осіб, створюють емоційну невпевненість, нездатність захистити себе. Ці дані можливо встановити і на підставі пояснень постраждалої особи та кривдника, але вони обов`язково мають бути зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення (які саме дії, бездіяльність, висловлювання кривдника призвели до яких конкретно наслідків для постраждалої особи) і, відповідно, відображені у постанові судді.

В протоколах про адміністративне правопорушення серії ВАВ 998625 від 02.12.2023 та серії ВАВ №998934 від 10.01.2024 зазначено, що до них додаються матеріали справи, проте не конкретизовано, які саме.

Фактично, висновки посадових осіб Національної поліції про вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 як щодо першої події 02.12.2023, та і щодо другої події 24.12.2024 ґрунтуються виключно на поясненнях ОСОБА_2 . При цьому, інших належних, допустимих та достовірних доказів, які б підтверджували наявність обставин, передбачених диспозицією частини першої статті 173-2 КУпАП, зокрема щодо наслідків дій ОСОБА_1 для психологічного стану ОСОБА_2 , матеріали справи не містять.

Суддя зауважує, що сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст.173-2 КУпАП та ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ 998625 від 02.12.2023 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №998934 від 10.01.2024 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП на підставі п. 1ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш