Справа № 753/1139/24 Головуючий в суді І інстанції - Скуба А.В.
Провадження № 33/824/3228/2024 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2024 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Рябко Сергія Олександровича на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 26 січня 2024 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, 31 грудня 2023 року о 12 год. 30 хв., ОСОБА_1 , керував автомобілем «Порше» д.н.з. НОМЕР_1 по Харківській площі у м. Києві, не маючи права керуваня транспортним засобом повторно протягом року, чим порушив вимогу п. 2.1(А) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 26 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Рябко С.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову Дарницького районного суду м. Києва від 26 січня 2024 року, шляхом виключення з резолютивної частини постанови вказівку про позбавлення права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 26 січня 2024 року, оскільки апелянту не було відомо ані про розгляд справи, ані про прийняту за результатом розгляду справи постанову.

До того ж, в матеріалах справи наявна судова повістка про виклик, проте відсутні докази її надіслання апелянту, крім того в судовій повістці зазначене адреса АДРЕСА_1 у той час як зареєстрована адреса проживання апелянта зареєстроване місце проживання Апелянта є АДРЕСА_2 .

Про винесення оскаржуваної постанови апелянт дізнався лише 10 травня 2024 року після перевірки стану розгляду справ на сайті Судової влади Україні.

Крім цього, 17.05.2024 року адвокат Рябко С.О. подав до Дарницького районного суду м. Києва клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та видачу копії постанови, з метою підготовки апеляційної скарги на постанову суду, за результатами розгляду якої 17.05.2024р. адвокату було надано матеріали справи для ознайомлення та видано копію постанови, про що свідчать відмітки на клопотанні про ознайомлення з матеріалами справи, наявні у матеріалах справи.

Враховуючи вище викладене, у зв`язку з тим, що апелянт не отримував копію оскаржуваної постанови він не міг знати про винесену щодо нього постанову Дарницького районного суду міста Києва від 26 січня 2024 року.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що в матеріалах справи наявна довідка за підписом старшого інспектору відділу адміністративної практики управління патрульної поліції у м. Києві ДПП капітана поліції Касько Сергія, відповідно до Національної автоматизованої інформаційної системи Головного сервісного центру МВС України гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами станом на 14.10.2023р. не отримував.

Таким чином, ОСОБА_1 під час вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, не був водієм в розумінні Правил дорожнього руху України, оскільки не був наділений спеціальним правом керування транспортним засобом, а тому останнього неможливо позбавити такого права.

Відтак, зазначені у апеляційній скарзі обставини не були встановлені судом першої інстанції і стали причиною прийняття немотивованого, незаконного, необґрунтованого та безпідставного рішення, ухваленого без правильного застосування численних норм права та без правильного та повного дослідження доказів.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

У справі яка розглядається, суд у встановлений законом спосіб повідомив особу, яка притягається до адміністративної відповідальності про місце, дату і час розгляду справи. Тим самим, забезпечив останньому розумну можливість представити свою позицію у справі та надати пояснення.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року). Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Німеччини» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів. Так, у кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

В рішенні ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України», встановлено, що, відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В судове засідання апеляційного суду, неодноразово належним чином повідомлені ОСОБА_1 та його захисник Рябко С.О. не з`явились, клопотання про відкладення розгляду справи, до початку апеляційного розгляду, до суду не надходило.

Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Рябка С.О. про поновлення строку на апеляційне оскарження апеляційний суд зазначає наступне.

За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором.

Строк на оскарження постанови, винесеної суддею у справі про адміністративне правопорушення, може бути поновлений апелянту тільки у разі, коли він пропущений з поважних причин.

Поважними причинами є лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, 26.01.2024, в день ухвалення судового рішення ОСОБА_1 в судовому засіданні Дарницького районного суду міста Києва присутній не був.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

В матеріалах справи міститься супровідний лист про направлення копії оскаржуваної постанови ОСОБА_1 , однак, будь-яких відомостей про отримання копії оскаржуваної постанови особі, щодо якої її винесено, матеріли справи не містять.

Відтак, твердження апелянта про те, що про ухвалення оскаржуваної постанови останній дізнався лише 10.05.2024 після перевірки стану розгляду справ на сайті Судової влади України, не спростовуються матеріалами провадження.

На підставі наведеного, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, у тому числі на апеляційне оскарження прийнятого рішення судом першої інстанції, вважаю за необхідне клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Рябко С.О. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 26 січня 2024 року - задовольнити, поновивши останньому вказаний строк.

Згідно положень частини 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, при наведених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи, ґрунтується на наявних у ній доказах та апелянтом не оскаржується.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про незаконність та необґрунтованість постанови Дарницького районного суду міста Києва від 26 січня 2024 року, у зв`язку з тим, що суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала, апеляційний суд зазначає наступне.

Як вбачається з постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 26 січня 2024 року, при вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд призначив останньому адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що за змістом п. 1.10 Правил дорожнього руху України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема довідки, складеної старшим інспектором відділу адміністративної практики управління патрульної поліції у м. Києві ДДП капітана поліції Касько С., відповідно до Національної автоматизованої інформаційної системи Головного сервісного центру МВС України громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами станом на 14.10.2023 не отримував.

Крім того, відповідно до довідки Головного сервісного центру МВС від 03.07.2024 №31/26-6544, згідно з обліковими даними Єдиного державного реєстру МВС, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не видавалось.

За таких обставин матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 є водієм у розумінні положень п.1.10 Правил дорожнього руху України, та що до нього може бути застосований такий вид адміністративного стягнення, передбачений санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП як позбавлення права керування транспортними засобами.

Оскільки ОСОБА_1 не вважається водієм у розумінні положень п.1.10 Правил дорожнього руху України, тому суд дійшов помилкового висновку про можливість застосування щодо нього такого виду адміністративного стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами.

За таких обставин вважаю за необхідне постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 26 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 змінити в частині накладеного стягнення, виключити з резолютивної частини рішення про накладення на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

При цьому адміністративне стягнення ОСОБА_1 у виді штрафу призначено в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП та у відповідності до положень ст. ст. 23, 33, ч.2 ст. 36 КУпАП. З вказаним видом адміністративного стягнення апеляційний суд погоджується, враховуючи характер вчиненого правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Рябко Сергія Олександровича - задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 26 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 - змінити в частині накладеного стягнення.

Виключити з резолютивної частини рішення про накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Рудніченко