Справа № 135/314/24
Провадження № 3/147/160/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року смт Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Борейко О. Г., розглянувши матеріали, які надійшли з управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної Поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, тимчасово непрацюючої,

за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тростянецького районного суду Вінницької області знаходяться адміністративні матеріали відносно громадянки ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до протоколу №151 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 06.03.2024, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді секретаря судового засідання Ладижинського міського суду Вінницької області, будучи згідно з пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, будучи звільненою із займаної посади 13.10.2023 в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно без поважних причин лише 07.01.2024 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період неохоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 ст. 172-6 КУпАП.

Перед початком судового розгляду справи ОСОБА_1 було роз`яснено права відповідно до положень ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

В судовому засіданні 01.04.2024 ОСОБА_1 повідомила, що вона вважає себе невинною за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Зокрема повідомила, що 08.05.2023 була призначена тимчасово на посаду секретаря судового засідання і 13.10.2023 була звільнена (компенсації нараховані не були). 13.10.2023 на її рахунок від ТУ ДСА у Вінницькій області поступила сума 1845,57 грн. В подальшому від ТУ ДСА у Вінницькій області поступали суми на її рахунок 31.10.2023, 15.11.2023, 30.11.2023. 30.11.2023 від керівника апарату Ладижинського міського суду Вінницької області пролунав телефонний дзвінок про те, що ОСОБА_1 продовжується нараховуватись заробітна плата і про необхідність повернення коштів ТУ ДСА. Враховуючи, що з ОСОБА_1 ніхто не зв`язувався вона самостійно зателефонувала керівнику апарату. 05.12.2023 їй надіслані на месенджер скріни, 06.12.2023 вона самостійно пішла в ТУ ДСА, щоб дізнатися, що і як, там їй повідомили, що забули надати копію наказу про звільнення і станом на 05.12.2023 були ознаки перебування в трудових відносинах. З нею проведено остаточні розрахунки, а саме компенсації за невикористану відпустку, 28.12.2023. Таким чином у неї не було достовірних відомостей для заповнення у декларацію даних про доходи. Також ОСОБА_1 надала суду копії документів, які підтверджують наведені нею обставини.

З урахуванням клопотання прокурора розгляд справи відкладено до 18 квітня 2024 року.

Прокурор ОСОБА_2 обставини викладені у протоколі про вчинення адміністративних правопорушень підтримала, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1 ознак діяння, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала, оскільки вважає, що трудові відносини тривали і останній розразунок з нею проведено 28 грудня 2023 року.

Судове засідання неодноразово відкладалось і призначено на 08 травня 2024 року. За клопотанням ОСОБА_1 викликано свідків.

Свідок ОСОБА_3 суду повідомив, що його посада начальник відділу планово-фінансової діяльності бухгалтерського обліку та звітності - головний бухгалтер ТУ ДСА у Вінницькій області. Зазначив, що нарахування заробітної плати здійснюється на підставі табеля робочого часу. Табель за жовтень 2023 року містив відмітку про те, що ОСОБА_1 працювала з 01.10.2023 по 13.10.2023, а з 14.10.2023 в табелі обліку відмітки про відсутність ОСОБА_1 на робочому місці. 30.10.2023 ТУ ДСА у Вінницькій області була підготовлена довідка про нарахування ОСОБА_1 для заповнення декларації, і така довідка направлена керівнику апарату Ладижинського міського суду Вінницької області, для передання ОСОБА_1 З 14.10.2023 ОСОБА_1 було помилково зараховано заробітну плату на невідпрацьований час. Після виявлення помилки ОСОБА_1 приїхала у Вінницю в ТУ ДСА у Вінницькій області де ій дали розрахунки і вона погодилася із тим, що помилково нараховані кошти потрібно повернути, що нею і було зроблено. Тобто на початку грудня було виправлено помилку. Свідок зазначив, що у паперовому виді наказ про звільнення ОСОБА_1 надійшов до ТУ ДСА у Вінницькій області 04.12.2023, а коли його Ладижинським міським судом Вінницької області направлено в електронному виді, свідок не пам`ятає. Свідок зазначив, що у період з 14.10.2023 по 05.12.2023 немає документів щодо перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з Ладижинським міським судом Вінницької області, табелювання не велося, однак внаслідок помилки керівника відділу помилково продовжувалися нарахування. Водночас повідомив, що помилку ТУ ДСА у Вінницькій області визнало і ОСОБА_1 погодилася відшкодувати помилково нараховані кошти. Компенсацію за невикористану відпустку була нарахована ОСОБА_1 у грудні 2023 року та в кінці грудня відшкодовано витрати на відрядження у сумі 300 грн, які не є доходом. Свідок зазначив, що заборгованості у ТУ ДСА у Вінницькій області перед ОСОБА_1 немає.

Свідок ОСОБА_4 суду показала, що працює у Ладижинському міському суді Вінницької області на посаді керівника апарату. Повідомила, що у Ладижинському міському суді Вінницької області ОСОБА_1 працювала з 08.05.2023, а 13.10.2023 була звільнена. Свідок стверджує, що ОСОБА_1 була попереджена про обов`язок подальшого декларування, на що остання повідомила що знає про вимоги антикорупційного законодавства, про що розписалася в особовій картці працівника. При звільненні було знову повідомлено про необхідність отримання довідки про доходи для подачі декларації. У зв`язку з цим, свідок як керівник апарату зателефонувала в ТУ ДСА у Вінницькій області та просила надіслати довідку про доходи ОСОБА_1 для подання декларації. Після отримання зазначеної довідки свідок 02.11.2024 направила її за допомогою месенджера "Вайбер" ОСОБА_1 . Наказ про звільнення ОСОБА_1 направлено електронною поштою на ТУ ДСА у Вінницькій області в той же день, а також направлено засобами поштового зв`язку простою кореспонденцією. Свідок зазначила, що коли вона отримала роздруківки про нарахування заробітної плати працівникам суду, десь в кінці листопада, звернула увагу на те, що в роздруківках наявна ОСОБА_1 , яка звільнена 13.10.2023, в той же день їй вручено копію наказу та трудову книжку. З метою з`ясування цих обставин, свідок з`ясувала чи стоїть відмітка у табелі робочого часу відносно ОСОБА_1 з`ясувала, що в табелі стоять відмітки до 13.10.2023, а далі пусто. Тоді керівник апарату зателефонувала до бухгалтерії ТУ ДСА у Вінницькій області, щоб з`ясувати чому продовжуються нарахування звільненому працівнику, їй пояснили, що сталася помилка і ОСОБА_1 помилково нараховувались кошти. Тоді в ТУ ДСА у Вінницькій області запитали свідка чи може вона зателефонувати до ОСОБА_1 і повідомити про необхідність повернення помилково зарахованих коштів, на що свідок так і зробила: зателефонувала до ОСОБА_1 і повідомила про ці обставини. ОСОБА_1 повідомила, що самостійно поїде до ТУ ДСА у Вінницькій області і з`ясує куди можна повернути кошти і чи немає до неї більше ніяких питань ОСОБА_1 поїхала у Вінницю, після чого відзвонилася і у вайбері скинула платіжне доручення. Свідок повідомила ОСОБА_1 про необхідність заповнення і подання декларації під час її звільнення та тоді коли направляла по вайберу довідку про доходи. До свідка ОСОБА_1 не зверталася про допомогу у заповненні декларації, хоча свідок ходила і всім працівникам нагадувала про необхідність подання декларацій та проходження навчання.

В судовому засіданні 08.05.2024 ОСОБА_1 повідомила, що довідки до ПФУ та ДПС для подання декларації нею отримано 06.01.2024 та 07.01.2024. Зазначила, що свідок ОСОБА_3 не надав відповідь, що таке помилка, яка слугувала незаконному нарахуванню заробітної плати та використання особистих даних, а саме особистого рахунку ОСОБА_1 . Стверджує, що остаточний рахунок нею отримано від ТУ ДСА у Вінницькій області 28 грудня 2023 року, і саме на основі отриманих достовірних даних нею була подана декларація. ОСОБА_1 зазначає, що до 30.12.2023 продовжувалися вноситися дані до ПФУ та ДПС, щодо незаконних нарахувань. Просить визнати поважною причиною зазначені вище обставини, стверджує, що нею було вжито максимум зусиль для того щоб подати декларацію з достовірними даними. Оскільки з ОСОБА_1 відраховувались податки і вносились дані з 14.10 по 30.11 до податкової та до пенсійного фонду, вона не мала права вносити недостовірні дані.

Прокурор додатково повідомила, що допитані свідки підтверджено вину ОСОБА_1 , вказала, що роботодавцем ОСОБА_5 був саме Ладижинський міський суд Вінницької області, їй 13.10.2023 видано копію наказу про звільнення та трудову книжку, 02.11.2023 ОСОБА_1 надано довідку про доходи для подання декларації, однак остання не виконала вимоги антикорупційного законодавства та не своєчасно подала декларацію після звільнення, що на думку прокурора є підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка не визнала свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, прокурора, свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частин 1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 1 статті 172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що відповідно до наказу керівника апарату Ладижинського міського суду Вінницької області №21-С від 05.05.2023 ОСОБА_1 тимчасово призначено на посаду секретаря судового засідання Ладижинського міського суду Вінницької області з 08.05.2023 на підставі заяви ОСОБА_1 від 05.05.2023 (а.с. 16-17).

Згідно з посадовою інструкцією секретаря судового засідання дана посада відноситься до категорії посад «В» державної служби, з якою була ознайомлена ОСОБА_1 08.05.2023 (а.с. 10-11).

Наказом керівника апарату Ладижинського міського суду Вінницької області №47-С від 13.10.2023 ОСОБА_1 було звільнено з посади секретаря судового засідання Ладижинського міського суду Вінницької області з 13.10.2023 за власним бажанням на підставі заяви ОСОБА_1 від 09.10.2023 та погодження в установленому порядку (а.с. 18-19).

Таким чином, у розумінні підпункту «в» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та зобов`язана подавати декларацію відповідно до встановленого Законом порядку.

Абзацом другим ч. 2 ст. 45 Закону передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«г» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Особи які звільнені у період з 12.10.2023 до 31.12.2023 подають декларацію з позначкою «при звільненні» за період, не охоплений раніше поданими деклараціями протягом 30 днів з дня припинення перебування на посаді/в статусі, що визначені ст. 3 Закону. Таким чином, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати декларацію перед звільненням упродовж періоду з 00:00 год. 14.10.2023 по 23:59 год. 13.11.2023.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуваючи на посаді секретаря судового засідання Ладижинського міського суду Вінницької області, будучи звільненою із займаної посади 13.10.2023 в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно без поважних причин лише 07.01.2024 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період неохоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні) (а.с.8-10).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП підтверджується зібраними та дослідженими судом доказами, зокрема: протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП №8 від 06.03.2024, яким встановлено факт вчинення порушення ОСОБА_1 вимог Закону України «Про запобігання корупції», відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (а.с. 1-7), копією декларації (при звільненні), яка подана 07 січня 2024 року де підтверджується, що правопорушення вчинені за обставин, викладених у протоколі (а.с. 9-10), поясненнями ОСОБА_1 від 09.02.2024 (а.с. 25-26), показами свідків, відсутність поважних причин неподання декларації вчасно та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Такі дії ОСОБА_1 суд розцінює як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування, після звільнення та щорічну, що передбачено ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», а отже згідно із Законом України «Про запобігання корупції», мають всі ознаки правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Викладене вище свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 щодо наявності поважних причин несвоєчасного подання декларації при звільненні за період не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме несвоєчасне проведення з нею розрахунків, у зв`язку із несвоєчасним поданням наказу про звільнення в ТУ ДСА у Вінницькій області, і як наслідок відсутністю достовірних відомостей необхідних для заповнення декларації, суд оцінює критично, оскільки вимогами ч. 1 статті 172-6 КУпАП, яка інкримінована ОСОБА_1 , передбачається відповідальність саме за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності, в даному випадку з 14.10.2023.

Як встановлено судом із допиту свідків станом на 30.10.2023 ТУ ДСА у Вінницькій області було сформовано довідку по доходи ОСОБА_1 за період не охоплений раніше поданими деклараціями, які було направлено на застосунок для дзвінків та обміну повідомленнями Вайбер, що не заперечувалося ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Наявність непогашених розрахунків із ОСОБА_1 чи помилкові надходження заробітної плати на її рахунок, через неподання до ТУ ДСА у Вінницькій області наказу про звільнення, не впливають на початок перебігу строку встановленого чинним законодавством України для подання відповідної декларації, натомість доводи ОСОБА_1 випливають з цивільно-правових відносин і не можуть розцінюватися, як поважні причини несвоєчасного подання декларації при звільненні.

ОСОБА_1 не надано суду доказів на підтвердження будь-яких її дій спрямованих на виконання вимог закону, наприклад збереження чернетки у персональному кабінеті для заповнення декларації при звільненні в межах тридцятиденного строку починаючи з 14.10.2023, що могло б свідчити про поважність причин несвоєчасного подання декларації, у зв`язку із очікуванням на додаткові відомості потрібні для заповнення декларації (остаточного розрахунку ТУ ДСА у Вінницькій області, суми компенсації за невикористану відпустку тощо), як про це стверджує ОСОБА_1 .

Інших доказів на підтвердження наявності поважних причин несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 не надано та не здобуто під час розгляду справи в суді.

При накладенні стягнення відповідно до ст. 33, 34, 35 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про вид та міру адміністративного стягнення, суд враховує ступінь вини та характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують відповідальність, зокрема те, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення вперше, відсутність обтяжуючих обставин, тому суд вважає доцільним застосувати адміністративне стягнення щодо неї у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605 грн. 60 коп.

Таким чином, відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", із ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 3, 45 Закону України «Про запобігання корупції», статтями 23, 33, 34, 35, ч.1 ст. 172-6 КУпАП, 245, 246, 248, 249, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень (Отримувач: ГУК у м. Ладижині/м. Ладижин/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ): 37979858, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0002916, код класифікації доходів бюджету: 21081100, найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн (рахунок - UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтей 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Повний текст постанови складено 08 травня 2024 року.

Суддя О. Г. Борейко