Справа № 727/1684/24
Провадження № 3/727/743/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Смотрицький В.Г. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , адміністратора «Хінкальня», за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Встановив:

ОСОБА_1 11.02.2024 року о 23.28 годині керувала транспортним засобом марки «Мазда», д.н.з. НОМЕР_1 , по вулиці Федьковича, 23, м. Чернівці в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила п.2.9.а) Правил дорожнього руху України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №211 від 12.02.2024 року.

В судовому засіданні представники ОСОБА_1 просили закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом, крім того зупинка транспортного засобу, яким начебто керувала ОСОБА_1 була безпідставною. У своєму клопотанні також вказали на багато чисельні порушення, які були допущені під час складання протоколу про вчинення адміністративного прваопорушення.

Заслухавши пояснення представників ОСОБА_1 , які просили закрити провадження в справі з підстав, зазначених у клопотанні, дослідивши письмові докази та переглянувши відеозапис з боді камери обвиставин події, приходжу до таких висновків.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи.

Згідно з п.2.9.а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебування під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Винність ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №035067 від 12.02.2024 року, висновком ОКНП «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» за №211 від 12.02.2024 року, відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції та іншими матеріалами справи.

На думку суду, вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення, так і інші відомості необхідні для правильного вирішення даної справи, а тому є належним і допустимим доказом у справі.

У запереченнях на протокол про адміністративне правопорушенняадвокат Ювченко А.В. в інтересах ОСОБА_1 посилається на те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керувала, а лише знаходилась в салоні машини, тому що шукала необхідні ліки, однак судом до уваги дані твердження не беруться, оскільки спростовуються наявними матеріалами справи.

Так, з досліджених відеозаписів з бодікамер працівників патрульної поліції, судом встановлено, що самою ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції не заперечувалось керування транспортним засобом та не повідомлялось про існування знайомої ОСОБА_2 , в якої вона була в гостях, навпаки у відповідь на запитання працівників поліції ОСОБА_1 повідомила, що направляється додому.

Необхідно зазначити також, що на відеозапису з бодікамер видно, що в будинку АДРЕСА_2 , біля якого була зупинена ОСОБА_1 , не світяться жодні вікна, будинок має вигляд нежитлового.

З перегляду в судовому засіданні мережі Інтернет встановлено, що будинок АДРЕСА_2 , в якому нібито проживає знайома ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , у якої вона була в гостях, ще декілька років тому використовувався як службове приміщення якоїсь організації, про що свідчить вивіска синього кольору на ньому (https://www.google.com/maps/@48.276247,25.9383305,3a,15y,30.35h,103.97t/data=!3m6!1e1!3m4!1sQDViX5zFZW3360QYYtrMgQ!2e0!7i13312!8i6656?entry=ttu).

На думку суду це свідчить про намагання ОСОБА_1 штучно створити докази тому, що вона нібито була в гостях у своєї знайомої ОСОБА_2 і відповідно не керувала транспортним засобом перед тим, як до неї підійшли працівники патрульної поліції.

Крім того під час спілкування з патрульними поліцейськими ОСОБА_1 не повідомляла їх про те, що вона вийшла до автомобіля, щоб взяти ліки, як це зазначено у клопотанні про закриття провадження.

О 23.30 год. працівники поліції зупинили транспортний засіб марки «Мазда» з увімкненим двигуном, фарами та аварійним сигналом. Ще одним підтвердженням руху транспортного засобу є те, що під час спілкування з ОСОБА_1 на 23.31 год. працівник поліції вказує їй: «обережно, ви котитесь», на що ОСОБА_1 ставить машину на стоянкове гальмо, однак автомобіль почав рух назад з увімкненим двигуном. Даний транспортний засіб марки перебуває не на паркувальному місці, а на проїжджій частині у напрямку руху транспортних засобів у безпосередній близькості до пішохідного переходу, обладнаного відповідним дорожним знаком.

Суд робить висновок, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин є доведеним.

Статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачений виключний перелік підстав для зупинки транспортного засобу.

Відповідно до частини 1 вказаної статті поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

На а.с. 8 наявна постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАВ №215522 від 11.02.2024 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КупАП та накладення на неї адміністративного стягнення за те, що вона 11.02.2024 р. о 23 год. 28 хв. по вул. Федьковича, 23, м. Чернівці, керувала т/з «Мазда», д.н.з. НОМЕР_1 , в якого зовнішні світлові прилади не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу, а саме зовнішні світлові прилади, попереджувальні червоного кольору, чим порушила вимоги п. 31.4.3. а Правил дорожнього руху України.

Доводи представника адмінправопорушника про те, що зупинку транспортного засобу ОСОБА_1 необхідно вважати незаконною, оскільки матеріали справи містять інформацію щодо оскарження вищевказаної постанови, не заслуговують на увагу. Так, у матеріалах, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, наявні записи з нагрудних камер працівників поліції, які містять відомості, що підтверджують наявність визначених ст.35 Закону України «Про національну поліцію» підстав для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

Крім того в судловому засіданні представники ОСОБА_1 повідомили суду, що вона оскаржувала в судді постанова про притягнення до адміністративної відповідальності від 11.02.2024р., але рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці в задоволенні позову було відмовлено.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння передбачені статтею 266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до п. 2-3 вищевказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Так, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, передумовою для проходження водієм огляду на стан сп`яніння має бути виявлення (встановлення) поліцейським ознак сп`яніння, які передбачені пунктом 3 розділу І Інструкції. Вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан сп`яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності вважається необґрунтованою та безпідставною, а тому не породжує у водія обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння.

З досліджених відеозаписів з бодікамер встановлено, що о 23.35 працівниками поліції встановлено ознаки алкогольного сп`яніння та складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2).

Згідно з п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем у закладі охорони здоров`я.

З відеозапису з бодікамери працівників поліції судом встановлено працівниками поліції ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою технічного приладу «Драгер», що визначив результат тестування у 0,86 проміле. ОСОБА_1 не погодилась з результатами технічного приладу «Драгер».

Матеріали справи містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 4), згідно з яким ОСОБА_1 направлено на огляд до закладу охорони здоров`я - ЧОНД.

В закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 двічі проходить огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер», о 00:22 год. «Драгер» показує результат - 0,67 проміле, контрольний результат приладу «Драгер» о 00:29 год показує результат - 0,62 проміле. За результатами огляду лікар ОКНП «Чернівецькій обласний наркологічний диспансер» надав висновок №211 від 12.02.2024 року, згідно з яким ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 5).

Матеріали справи не містять доказів перебування ОСОБА_1 на обліку у лікаря та вживання нею лікарських препаратів, які могли б показати позитивний результат огляду на стан сп`яніння. Вона ні поліцейським, ні лікарю не повідомила про вживання таких лікарських засобів.

Доводи адвокатів про те, що в матеріалах справи відсутнє безперервне відео, не є слушними, оскільки ті події, які мають значення для встановлення обставин справи, згідно з викладеною у протоколі суттю правопорушення, зафіксовано наявним у справі відеозаписом безперервно. Відсутність у долучених до матеріалів справи відеозаписах відомостей про інші події, зокрема поїздка в службовому автомобілі до Чернівецького наркологічного диспансеру, не стосуються суті складеного відносно ОСОБА_1 протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, це не спростовує факту вчинення нею цього правопорушення.

До того ж, в даному випадку відеозапис не є єдиним доказом по справі, який оцінюється в сукупності з іншими доказами. Також, даний відеозапис повністю узгоджується з іншими зібраними у справі доказами.

Також в судовому засіданні не встановлено факту порушення прав ОСОБА_1 на захист оскільки вона не заявляла патрульним поліцейським про своє бажання скористатись правничою допомогою під час встановлення обставин і складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Під час оцінки доводів та аргументів учасників судового процесу суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену зокрема в рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», відповідно до якої хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франції проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбачений ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в зв`язку з чим за вчинене її необхідно притягнути до відповідальності.

При накладенні стягнення враховую характер вчиненого правопорушення та ступінь вини порушника, його особу, матеріальний стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Також вважаю, що згідно вимог ст. 40-1 КпАП України з ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч.1, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Постановив:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно з ч.2 ст.308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі в сумі 34000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: