Справа № 473/2588/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

"25" липня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Миронової О.В., за участю секретаря Гордієнко К.В.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Головного управління ДПС у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватного підприємця, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ,

- за ч.1 ст. 155-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13.05.2024, при проведенні фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 було встановлено, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а саме перевіркою встановлено, що в магазині ФОП ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , згідно з даними СОД РРО ДПС України при проведенні розрахункової операції через РРО з фіскальним № в період з 12.01.2022 по 29.02.2024 були випадки невидачі відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункових операцій на загальну суму 2618,00 грн. (12.01.2022 (час 17:14:04) порушення вчинене в перше « №ГОРІЛКА ЗЕЛЕНИЙ ДЕНЬ 0.2Л» на суму 47,00 грн.) Так, згідно СОД РРО ЛПС України інформація щодо обов`язкового реквізиту зазначення цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку, при продажу алкогольних напоїв розрахункових документах в магазині ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , за вказаний період відсутня, що є порушенням п.2 ст.3 Закону України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями. Також, перевіркою повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) встановлений факт не надання під час проведення перевірки форми обліку товарних запасів на товари, що відображені у Відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) на загальну суму 8769,00 грн, що знаходились у місці продажу 18.04.2024 (господарському об`єкті: в магазині ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ), факт ненадання форми обліку товарних запасів зафіксовано актом про ненадання документів від 26.04.2024 №476/14-29-07-07/ додається до першого примірника акта перевірки. Перевіркою встановлено не ведення обліку товарних запасів підакцизних товарів, що відображені у Відомостях про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) на суму 8769,00 грн, що є порушенням вимог п. 12 ст. 3 Закону України від 06 липня 1995 року М265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг із змінами і доповненнями.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнала та пояснила, що щодо ненадання документів, що пов`язані з предметом перевірки, то вона всі документи, які вимагали посадові особи, які проводили перевірку, за узгодженням з ними, 22.04.2024 направили до Головного управління ДПС у Миколаївської області про що свідчить поштове повідомлення, де відправником є ОСОБА_1 , а отримувачем Головне управління ДПС в Миколаївської області. Також спростовує факти невидачі відповідних розрахункових документів 12.01.2022 о 17:14:04. Звертає увагу суду, що 20.05.2024 року вона подавала заперечення до акту перевірки від 29.04.2024 №9193/14/29/07/, а 24.06.024 вона подала до Головного управління ДПС у м. Києві скаргу на податкові повідомлення-рішення №707 від 10.06.2024 та №707 від 10.06.2024, які були складені на підставі акту перевірки від 29.04.2024 року, а отже акт перевірки не може слугувати допустимим доказом її винуватості, так як вона не згодна з висновками акту та оскаржує їх у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, суд приходить до такого.

Пунктом 14.1.7. ст.14 Податкового кодексу України дано визначення поняття «оскарження рішень контролюючих органів», як - оскарження платником податку податкового повідомлення - рішення про визначення сум грошового зобов`язання платника податків або будь-якого рішення контролюючого органу в порядку і строки, які встановлені цим Кодексом за процедурами адміністративного оскарження, або в судовому порядку.

Згідно з п. 54.3.2, ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Відповідно до п.54.5 ст.54 Податкового кодексу України вбачається, що якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з п. 55.1 ст.55 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

Пунктом 56.15 ст.56 Податкового кодексу України визначено, що скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

В судовому засдіанні встановлено, що відповідно до акту фактичної перевірки за період з 10.05.2021 по 26.04.2024 №9193/14/29/07/ від 29.04.2024 суб`єкта господарської діяльності ОСОБА_2 виявлені порушення, які зазначені в протоколі про адміністративне парвопрушення від 13.05.2024.

На на теперішній час на розгляді у Державній податковій службі України перебуває скарга ОСОБА_1 на податкові повідомлення- рішення ГУ ДПС у Миколаївської області від 10.06.2024 №707, №707, складені на підставі акту фактичної перевірки №9193/14/29/07/ від 29.04.2024. Державною податковою службою України вирішено продовжити строк розгляду скарги до 25.08.2024 (включно). Отже, податкові зобов`язання ОСОБА_1 є неузгодженими на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, до остаточного вирішення цього спору, факт допущення зазначених в протоколі правопорушень вимог законодавства не можна вважати встановленим.

Відповідно до вимог ст. ст.245, 251, 252, 280 суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За встановлених обставин, акт перевірки та протокол про адміністративне правопорушення, який складений на підставі акту, не є беззаперечними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 155-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя