Справа № 361/8649/23
Провадження № 3/361/60/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Мохов Є.І., за участю адвоката Маляренка С.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від заступника командира батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення правопорушень, передбачених частиною першою статті 130, частиною першою статті 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2023 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшли справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 130, частиною першою статті 122-2 КУпАП відносно ОСОБА_1

05 жовтня 2023 року постановою судді Броварського міськрайонного суду Київської області справи про адміністративні правопорушення об`єднані в одне провадження, справам присвоєно загальний номер 361/8649/23 провадження 3/361/60/24.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД

№ 633183 від 26 вересня 2023 року, ОСОБА_1 26 вересня 2023 року о 21 годині 36 хвилин поблизу будинку № 6 по вулиці Остерське Шосе в селі Семиполки Броварського району Київської області, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яке поліцейським здійснив шляхом увімкнення проблискових маячків синього та червоного кольорів та увімкненим спеціального звукового сигналу. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4, п.. 8.9 Б ПДР України, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 122-2 КУпАП.

При цьому, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД

№ 633122 від 26 вересня 2023 року, ОСОБА_1 26 вересня 2023 року о 21 годині 36 хвилин поблизу будинку № 6 по вулиці Остерське Шосе в селі Семиполки Броварського району Київської області, керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», н.з. НОМЕР_1 з знаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації рухів, порушення координації мови), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу на алкотестері Драгер так і в медичному найближчому закладі охорони здоров`я категорично відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.

До суду ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Захист ОСОБА_1 в судовому засіданні здійснювався адвокатом Маляренком С.В. За вказаних обставин, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутність особи, щодо якої розглядається справа про адміністративні правопорушення.

Адвокат Маляренко С.В. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 та частиною першою статті 122-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень. В обґрунтування таких вимог зазначав, що працівниками поліції порушено вимоги Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України

№ 1413/27858 від 11 листопада 2015 року. Докази на підтвердження вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122-2 КУпАП матеріали справи не містять. Крім того, адміністративний матеріал складався працівниками патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, які не уповноважені оперативно обслуговувати територію, на якій складався адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 .

Суддя, дослідивши матеріали даної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно з вимогами статті 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до диспозиції частини першої статті 130 КУпАП відповідальність передбачена нею настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції частини першої статті 122-2 КУпАП відповідальність передбачена нею настає за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Об`єктом вказаних правопорушень є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, полягає в тому числі у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене частиною першою статті 122-2 КУпАП, полягає в порушенні вимог про зупинку.

Суб`єктивна сторона даних правопорушень характеризується наявністю вини у формі умислу та визначається ставленням до наслідків.

Суб`єктом правопорушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП та частиною першою статті 122-2 КУпАП, є спеціальний суб`єкт - водій транспортного засобу.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно зі статтею 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Наявні у справі докази мають випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто бути такими, що не залишать місце сумнівам, оскільки, наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Так, як стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Суддя зазначає, що протоколи про адміністративні правопорушення не можуть бути визнаними належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою протокол про адміністративне правопорушення не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Натомість, матеріали справи містять суперечливу інформацію щодо часу вчинення інкримінованих ОСОБА_1 адміністративних правопорушень. Так, час вчинення відмови від проходження та не зупинки транспортного засобу на вимогу поліції, зазначено один, а саме,

21 година 36 хвилин, при цьому, направлення на огляд виписане о 22 годині, тобто пізніше часу інкримінованого правопорушення, а згідно з відеозаписом обставин оформлення адміністративного матеріалу о 22 годині працівник поліції перебуває у службовому автомобілі та не пропонує водієві пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Доказів на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122-2 КУпАП, матеріали справи взагалі не містять. Жодним доказом, передбаченим статтею 251 КУпАП, обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 633183 від 26 вересня 2023 року, не підтверджені. Зокрема, на відеозапису проблискові маячки на патрульному автомобілі поліції не працювали. В самому протоколі не зазначено яким шляхом транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено, якщо він не зупинявся на вимогу поліцейських про зупинку.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не є належним доказом у даній справі, оскільки відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України

№ 1413/27858 від 11 листопада 2015 року, акт складається в разі проведення огляду на стан сп`яніння. Відповідно до вищезазначених нормативно-правових актів, у випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію». поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У статті 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999 передбаченого, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

У той же час, з наявних у справі відеозаписів не встановлено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, таким чином це зумовлює визнання направлення на огляд недопустимим доказом, оскільки крім не підтвердження факту такої відмови, заперечення такої обставини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, існують суперечності щодо часу вчинення інкримінованого правопорушення.

Отже, суддя погоджується з доводами захисника Маляренка С.В., наведеними у клопотанні про закриття справи про адміністративні правопорушення, які підтверджують відсутність складу адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП та частиною першою статті 122-2 КУпАП.

Окремо суддя погоджується з доводами адвоката Маляренка С.В. щодо відсутності повноважень працівників патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, на складання адміністративних матеріалів, що досліджуються в даному провадженні, які не уповноважені оперативно обслуговувати зазначену територію. Дана обставина зумовлює визнання зібраних ними доказів недопустимими, протоколи про адміністративні правопорушення та адміністративні матеріали складені неналежним органом щодо здобуття доказів.

Таким чином, суддя, при встановлених у судовому засіданні усіх обставинах даної справи про адміністративні правопорушення, у їх сукупності, дійшов висновку, що направлені до Броварського міськрайонного суду Київської області адміністративні матеріали відносно

ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП та частиною першою статті 122-2 КУпАП та їх аргументація у цілому не підтверджують наявність у його діях складу наведених адміністративних правопорушень, а відтак є сумнівними.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.02.2019 року № 1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип indubio proreo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до постанови Касаційного адміністративного суду ВС від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно з положеннями статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За таких обставин, вважаю, що направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, відповідно наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин, зокрема відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження в даній справі, оскільки в матеріалах справи, немає належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП та частиною першою статті 122-2 КУпАП.

Керуючись частиною першою статті 247, частиною першою статті 256, статтями 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП, частиною першою статті 122-2 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Є.І.Мохов