Справа № 156/591/24
Провадження № 3/156/457/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2024 року сел.Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Малюшевська І.Є., дослідивши матеріали, які надійшли Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця: АДРЕСА_2 ,

за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

учасники справи:

особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився,

захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Соколов М.В.,

про права передбачені ст. 268 КУпАП, ст.ст. 10, 63 Конституції України особі роз`яснено,

в с т а н о в и в :

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

Згідно з матеріалами про адміністративні правопорушення, які надійшли до суду з Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області, ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення за таких обставин.

Згідно з протоколом серії ААД № 003320 від 11.05.2024 року, 11.05.2024 року о 22:44 год. в с. Тишковичі по вул. Тишковичівській, 18 неповнолітній водій ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_2 , будучи особою яка не має права керування транспортним засобом.

Констатовано, що такими своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1А Правил Дорожнього Руху, затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, та повторно протягом року після вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, вчинив правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП - повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою статті 126 КУпАП.

Крім того, 11.05.2024 року о 22 год 44 хв. в с. Тишковичі по вул. Тишковичівській, 18 неповнолітній водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу "Алкотест Алкофор 507", що підтверджується тестом № 19 з результатом 0,81 ‰. З результатом ОСОБА_1 погодився.

Констатовано, що такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожньогоруху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та вчинив правопорушення, перезбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

ІІ. Пояснення учасників справи

У справі про адміністративне правопорушення судові засідання були призначені на 10.06.2024 року, 08.07.2024 року та 10.07.2024 року.

Про те, що судове засідання відбудеться 10.06.2024 року ОСОБА_1 був повідомленим належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення 27.05.2024 року поштового відправлення - судової повістки особисто ОСОБА_1

10.06.2024 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи для надання йому можливості ознайомитись з матеріалалми справи та скористатись правовою допомогою.

Судове засідання відкладено на 08.07.2024 року, про що ОСОБА_1 повідомлено особисто під розписку.

08.07.2024 року від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Соколова М.В. надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку із необхідністю ознайомлення з матеріалами справи. З такими адвокат ознайомився в той же день. Також захисника було повідомлено під особистий підпис про те, що наступне засідання відбудеться 10.07.2024 року.

10.07.2024 року від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Соколова М.В. надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не може з`явитися у судове засідання так, як перебуває у м. Києві на вступній кампанії до вищого навчального закладу.

Суддя у судовому засіданні відмовив у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що до заяви не долучено належних доказів, що підтверджують обставини, викладені у такій.

Разом з тим, особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 10.07.2024 року не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку у додаток Viber 08.07.2024 року повідомлення про виклик до суду на 10.07.2024 року.

Крім того, суд розцінює поведінку ОСОБА_1 , як зловживання поцесуальними правами, що має на меті необгрунтоване затягування розгляду справи, оскільки протоколи складені на ОСОБА_1 - 11.05.2024 року, надійшли на розгляд суду 22.05.2024 року. Перше судове засідання судом призначено на 10.06.2024 року та повідомлено ОСОБА_2 , що підтверджується рекомендованим повідомленнямм про вручення від 27.05.2024 року особисто. 10.06.2024 року ОСОБА_3 з"явився в судове засідання та відразу ж заявив клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки бажає скористатись правовою допомогою. Судом відкладено розгляд справи на 08.07.2024 року, про що ОСОБА_2 повідомлено під розписку. Лише 08.07.2024 року, в день призначеного судового засідання, ОСОБА_3 звернувся до адвоката за правовою допомогою. Як вбачається з наведеного, ОСОБА_3 обізнаний про складення та розгляду відносно нього адмінматеріалів з 11.05.2024 року і йому було надано достатньо часу на залучення до участі у справі адвоката (а саме з 27.05 по 10.06. 2024 року, та з 10.06.2024 року по 07.07.2024 року). Тому зауваження адвоката про неможливість забезпечити явку в судове засідання ОСОБА_2 , оскільки малий проміжок часу між засіданнями не заслуговує на увагу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 126, ст. 130 КУпАП не є обов`язковою.

Беручи до уваги те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, однак не вжив жодних заходів для явки до суду, не подав клопотань щодо надання доказів невинуватості чи будь-яких інших доказів, які б вказували чи мали місце події, зазначені в протоколі та обставини їх виникнення, у судовому засіданні інтереси ОСОБА_1 представляє захисник адвокат Соколов М.В., тому суддя вважає, що є всі підстави для прийняття справедливого, законного та неупередженого рішення без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Статтею 270 КУпАП визначено, що інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники). Законний представник неповнолітнього ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є адвокат Соколов М.В, повноваження якого підтверджуються наявним у матеріалах справи ордером серії АС № 1101391 від 08.07.2024 року.

Таким чином, під час розгляду цієї справи без участі ОСОБА_1 такому забезпечено право на захист, оскільки його інтереси представляє адвокат. Крім того участь в судовому засіданні захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності здатна в повній мірі забезпечити відповідно до статтей 245, 280 КУпАП з`ясування судом, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Соколов М.В. просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 наполягає на тому, що транспортним засобом не керував.

ІІІ. Застосоване судом законодавство

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну Поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.2.1а Правил дорожнього руху, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Диспозицією частини 5 статті 126 КУпАП передбачено, що повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами 2-4 ст. 126 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно з п. 2 Загальних положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735: огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 ч. 1 зазначеної Інструкції ознаками алкогольного ( наркотичного ) сп`яніння є: - запах алкоголю з порожнини рота; - порушення координації рухів;- порушення мови;- виражене тремтіння пальців рук; - різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;- поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 частин 1 визначено, що огляд проводиться двома альтернативними способами: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); - лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху, затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ІV. Оцінка суду щодо фактичних обставин справи

Згідно з положеннями ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Протоколи серії ААД № 003320 від 11.05.2024 року та серії ААД № 003319 від 11.05.2024 року складені уповноваженою на те посадовою особою, в межах наданих їй повноважень, відповідає вимогам ст.ст. 255, 256 КУпАП та в силу ст. 251 КУпАП є доказами у справі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії 003320 від 11.05.2024 року, у якому викладено обставини і суть правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП;

- постановою Нововолинського міського суду Волинської області від 10.01.2024 року у справі № 165/29/24, яка набрала законної сили 23.01.2024 року, про застосування до ОСОБА_1 за вчинення ним правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 2 ст. 126 КУпАП заходу впливу у виді попередження;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 003319 від 11.05.2024 року, у якому викладено обставини і суть правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- рапортом № 3573 від 11.05.2024 року, відповідно до якого 11.05.2024 року о 22:48 год в с. Тишковичі працівниками поліції зупинено транспортний засіб Славута зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , 20.07.2007 року, який перебував у стані алкогольного сп`яніння;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким 11.05.2024 року о 22:45 год працівником поліції ОСОБА_1 було направлено до КНП «Нововолинська ЦМЛ» у зв`язку із виявленими у нього ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу приладом Алкофор 507, тест № 19, з результатом 0,81 ‰. ОСОБА_4 в медичний заклад для огляду не доставлявся;

- тестом «Алкофор 507» № 00019 від 11.05.2024 року, результат якого позитивний 0,81 ‰;

- актом огляду ОСОБА_4 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Алкофор 507» відповідно до якого огляд ОСОБА_4 проводився за допомогою «Алкофор 507» у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови; проба позитивна 0,81 ‰; особистий підспис ОСОБА_4 у відповідному рядку акту огляду свідчить про те, що з результатом тесту ОСОБА_4 згідний;

- чотирьма оптичними дисками з назвами: «Мороз», «Мороз 1», «Мороз 2», «Мороз 3», долученими до матеріалів справи.

На відеозаписі № WhatsApp VIDEO2024-05-12 at 09.13.51 диску «Мороз» зафіксовано рух транспортного засобу з д.н.з. НОМЕР_2 у темну пору доби (11.05.2024 року о 22:44 год), переслідування такого працівниками поліції з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольорів та автомобіля на узбіччі дороги.

З відеозапису № NOR_X100149_000000_4927_4414 диску «Мороз 2» слідує, що одразу ж після зупинки транспортного засобу працівники поліції підбігли до зупиненого на узбіччі дороги автомобіля та, відчинивши передні двері ліворуч побачили, що в авто на сидінні водія нікого немає, а з права на сидінні сидів ОСОБА_1 . При цьому на відеозаписі не зафіксовано перебування у салоні автомобіля будь-яких інших осіб, окрім ОСОБА_1 , вікриття дверей автомобіля зі сторони водія одразу ж після зупинення транспортного засобу з метою втечі водія з місця події.

На відеозаписі № VID52F диску «Мороз 1» зафіксовано процедуру огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, який здійснювався зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою приладу Алкофор з позитивним результатом 0,81 ‰. Роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Коснтитуції України та ст. 268 КУпАП.

На відеозаписі № VID51F диску «Мороз 1» зафіксовано згоду ОСОБА_1 з результатами огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу.

Повторність скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується постановою Нововолинського міського суду Волинської області від 10.01.2024 року у справі № 165/29/24, яка набрала законної сили 23.01.2024 року, про застосування до ОСОБА_1 за вчинення ним правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 2 ст. 126 КУпАП заходу впливу у виді попередження.

Порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року №1452/735, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (із змінами), не встановлено.

Аналізуючи наведені докази та дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд вбачає в діях ОСОБА_1 склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом спростовується дослідженими у судовому засіданні відеодоказами.

При цьому судом враховується також те, що ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколах про адміністративні правопорушення та додатках до них, - суду не скеровував.

Таким чином, в діянні ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП докази його вини є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, котрі були повно та всебічно досліджені.

Підстав для закриття провадження у даній справі в судовому засіданні не встановлено.

V. Накладення адміністративного стягнення

Згідно ст.12 КУпАП адміністративні відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Відповідно до ст.13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, крім правопорушень, перелічених в ч.2 ст.13 КУпАП, застосовуються заходи впливу, передбачені ст.24-1 КУпАП.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 174, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи порушника щодо зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд вважає також за необхідне зазначити, що ОСОБА_1 , якому виповнилося 16 років, вчинив адміністративні правопорушення, передбачені саме статтями 121-127, 130 КУпАП, відтак, відповідно до вимог ч.2 ст.13 вказаного Кодексу, він підлягає адміністративній відповідальності на загальних підставах.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вчинення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення ОСОБА_1 як неповнолітнім суд визнає обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП суддею не встановлено.

Керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке містить в собі суспільно-небезпечне діяння: дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжких імовірних наслідків; особу правопорушника (правопорушник є неповнолітнім, станом на день вчинення правопорушення йому було 16 років), посередню характеристику за місцем проживання, раніше неодноразово притягувався до притягується до адміністративної відповідальності), його поведінку під час та після вчинення адміністративного правопорушення, ступінь його вини, майновий стан (працевлаштований), наявність обставини, що пом`якшує покатання та відсутність обставин, які таке обтяжують, з метою належного виховання правопорушника, запобіганню вчинення нових правопорушень, за вчинення діяння, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суддя застосовує до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, оскільки саме таке покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з долученою до матеріалів довідкою інспектора САП Володимирського ГУНП у Волинській області Федорук В., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія не отримував. Згідно із пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, суд не вправі призначити покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами особі, яка не має такого права. Отже, суд не застосовує до порушника додаткове стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Вчинення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП правопорушення ОСОБА_1 як неповнолітнім суд визнає обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП суддею не встановлено.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності (правопорушник є неповнолітнім, станом на день вчинення правопорушення йому було 16 років), посередню характеристику за місцем проживання, раніше неодноразово притягувався до притягується до адміністративної відповідальності), його поведінку під час та після вчинення адміністративного правопорушення, ступінь його вини, майновий стан майновий стан (працевлаштований), наявність обставини, що пом`якшує покатання та відсутність обставин, які таке обтяжують, суддя вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2 400 (двох тисяч чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, оскільки саме таке покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з долученою до матеріалів довідкою інспектора САП Володимирського ГУНП у Волинській області Федорук В., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія не отримував. Згідно із пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, суд не вправі призначити покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами особі, яка не має такого права. Отже, суд не застосовує до порушника додаткове стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Підстави для застосування до ОСОБА_1 додаткового адміністративного стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, передбаченого санкцією ч.5 ст.126 КУпАП, відсутні, так як належних доказів про право власності ОСОБА_1 на транспортний засіб ЗАЗ 110307 д.н.з. НОМЕР_2 не надано, а у протоколі вказано, що такий належить ОСОБА_5 .

Крім того, враховуючи характер вчинених правопорушень, зокрема характер вчиненого неповнолітнім ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортних засобів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди, високу ступінь суспільної небезпеки зазначеного правопорушення, суд вважає, що у даному випадку відсутні підстави для застосування заходів впливу, що передбачені статтею 24-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відтак, на підставі ст.36 КУпАП на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 2 400 (двох тисяч чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок. Вказаний вид покарання суд вважає справедливим, пропорційним, достатнім і співрозмірним характеру вчинених адміністративних правопорушень та за своїм видом та мірою відповідає завданню й меті накладення адміністративного стягнення та є необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. При цьому, суд виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки його вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», оскільки цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

VІ. Судові витрати

Відповідно до змісту ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» є всі підстави для стягнення з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 36, 40-1, ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126, 245, 251, 283-285, 287-289 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп.

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 (двох тисяч чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок.

На підставі ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнення у межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, остаточно призначити ОСОБА_7 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 коп.

Встановити ОСОБА_7 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу 15 днів з дня вручення їй цієї постанови. Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів: ГУДКСУ у Волинській області; ; рахунок отримувача: UA0003001; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); МФО: 899998; призначення платежу: 2108130.

У разі несплати штрафу правопорушницею у встановлений строк стягнути в порядку примусового виконання цієї постанови із ОСОБА_6 в дохід держави подвійний розмір штрафу, визначеного в постанові, тобто 81 600 (вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Строк пред`явлення постанови для виконання 3 (три) місяці згідно з Законом України «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області.

Суддя І. Є. Малюшевська