Номер провадження: 33/813/1531/24
Номер справи місцевого суду: 495/2936/24
Головуючий у першій інстанції Заверюха В. О.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 квітня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, яка обіймає посаду директора Староцаричанської гімназії з дошкільним відділенням Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнана винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 КУпАП; ч.2 ст.172-7 КУпАП та відповідно до ст.36 КУпАП на неї накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст.172-7 КУпАП у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. Крім того стягнутий судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції

Постановою суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 будучи директором Староцаричанської гімназії з дошкільним відділенням Старокозацької сільської ради Білгород- Дністровського району Одеської області, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до п.п.«а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ «Про запобігання корупції» і примітки до ст.172-7 КУпАП, в порушення ст.28 Закону, не повідомила безпосереднього керівника Управління освіти, культури, молоді та спорту Старокозацької сільської ради Білгород- Дністровського району Одеської області про виникнення у неї реального конфлікту інтересів під час підписання наказу №163/к/тр від 20.10.2023 року «Про преміювання святковою премією спеціалістів, технічних працівників та обслуговуючий персонал структурного підрозділу Новоцаричанська початкова школа» Староцаричанської гімназії з дошкільним відділенням Старокозацької сільської ради з нагоди відзначення Дня працівників освіти в жовтні 2023 року», згідно якого встановлено премію у розмірі 4 195 гривень сестрі медичній ОСОБА_2 , яка є її матір`ю та близькою особою відповідно ст.1 Закону, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 будучи директором Староцаричанської гімназії з дошкільним відділенням Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до п.п.«а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ «Про запобігання корупції» і Примітки до ст.172-7 КУпАП, в порушення ст.28 Закону, вчинила дії і прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів під час підписання наказу №163/к/тр від 20.10.2023 року «Про преміювання святковою премією спеціалістів, технічних працівників та обслуговуючий персонал структурного підрозділу Новоцаричанська початкова школа» Староцаричанської гімназії з дошкільним відділенням Старокозацької сільської ради з нагоди відзначення Дня працівників освіти в жовтні 2023 року», згідно якого встановлено премію у розмірі 4 195 гривень сестрі медичній ОСОБА_2 , яка є її матір`ю та близькою особою відповідно ст.1 Закону, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.04.2024 року справи №495/2936/24 (номер провадження 3/495/1597/2024), №495/2939/24 (номер провадження 3/495/1599/2024) відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП були об`єднані в одне провадження та об`єднаній справі присвоєно №495/2936/24 (провадження №3/1597/2024).

Оскарженою постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 квітня 2024 року ОСОБА_1 була визнана винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП їй визначено остаточний розмір стягнення в межах санкції ч.2 ст.172-7 КУпАП у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 гривень.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною постановою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити їй строк на апеляційне оскарження, оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження по справі.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження зазначила, судове засідання суду першої інстанції проводилось без її участі, а оскаржувану постанову вона отримала 07 травня 2024 року у приміщенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.

Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що суддею було об`єднано лише два протоколи із чотирьох, а саме №754/2024 від 28.03.2024 року та №756/2024 від 28.03.2024 року і присвоєно єдиний унікальний номер справи №495/2936/24.

Інші два протоколи об`єднані в інше провадження і присвоєно єдиний унікальний номер справи №495/2938/24.

Таким чином суд першої інстанції порушив чинні норми законодавства не об`єднавши чотири протоколи про адміністративні правопорушення і не наклавши адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш тяжке правопорушення з числа вчинених.

Учасники справи в судове засідання призначене на 11 годину 08 липня 2024 року не з`явились.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Єфименко Н.В. та прокурор відділу Одеської обласної прокуратури Щербіна Н.М. надіслали заяви, в яких просили провести судове засідання без їх участі.

При цьому захисник Єфименко Н.В. підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, а прокурор заперечувала проти її задоволення про просила залишити оскаржену постанову суду без змін.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких обставин апеляційний суд вважав за можливе розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 без її участі, а також без участі захисника та прокурора.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків

Щодо питання про поновлення строку на апеляційне оскарження

Порядок звернення до суду за судовим захистом у справах про адміністративні правопорушення врегульований чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Так, згідно з вимогами ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Аналогічні положення висвітлені і у ч.2 ст.294 КУпАП відповідно до якої постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до норм діючого законодавства, строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

З мотивувальної частини оскаржуваної постанови убачається, шо особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не була присутня в судовому засіданні під час розгляду справи в суді першої інстанції.

В матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_1 з якої убачається, що копію постанови суду від 11 квітня 2024 року вона отримала 07 травня 2024 року (а.с.178).

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подала через суд першої інстанції 16 травня 2024 року, тобто в межах 10-ти денного строку на апеляційне оскарження (а.с.180).

За таких обставин, з метою забезпечення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на доступ до суду, яке випливає з п.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, і є невід`ємною частиною права на справедливий судовий розгляд, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 квітня 2024 року підлягає поновленню.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку. Як зазначено у ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом

Згідно з ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 не оскаржує фактичні обставини вчинених нею корупційних правопорушень, передбачених 1 ст.172-7 КУпАП; ч.2 ст.172-7 КУпАП, кваліфікацію своїх дій, а також вид та розмір застосованого до неї адміністративного стягнення, а отже апеляційний суд не переглядає постанову суду першої інстанції в цій частині.

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 убачається, що вона не погоджується з тим, що суд першої інстанції об`єднав в одне провадження лише два протоколи відносно неї із чотирьох, а саме №754/2024 від 28.03.2024 року та №756/2024 від 28.03.2024 року.

Інші два протоколи були об`єднані в інше провадження і їм присвоєно єдиний унікальний номер справи №495/2938/24.

Таким чином суд першої інстанції порушив чинні норми законодавства не об`єднавши в одне провадження всі чотири протоколи про адміністративні правопорушення і не наклавши адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш тяжке правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Апеляційний суд наголошує про те, що протоколи про адміністративні правопорушення можуть об`єднуватись в одне провадження лише постановою суду, на розгляді якого вони перебувають.

Вирішення цього питання відноситься виключно до дискреційних пововажень суду першої інстанції, при цьому порядок вчинення таких дій не врегульований нормами чинного КУпАП.

Та обставина, шо суд першої інстанції не об`єднав всі протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , які надійшли до суду з Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, не є і не може бути підставою для скасування постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнана винуватою за ч.1 ст.172-7 КУпАП та за ч.2 ст.172-7 КУпАП.

При цьому в судове засідання суду першої інстанції ОСОБА_1 не з`явилась, проте надіслала заяву про розгляд справи без її участі та в заяві зазначила, що визнає свою вину в повному обсязі.

Частиною 8 ст.294 КУпАП передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Разом з тим, підстави для скасування або зміни оскарженої постановити нормами КУпАП також не встановлені.

При вирішенні питання про скасування постанов суду першої інстанції апеляційній суд здебільше застосовує аналогію права, найбільш близької галузі права, тобто кримінального процесуального права, згідно з яким підстави для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції можуть бути:

1) неповнота судового розгляду;

2) невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи;

3) істотне порушення вимог КУпАП.

4) неправильне застосування положень КУпАП про застосування адміністративного стягнення.

Разом з тим, такі підстави для скасування постанови під час апеляційного розгляду апеляційним судом встановлені не були.

За таких обставин апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а оскаржену постанову суду без змін.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання ОСОБА_1 та поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 квітня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнана винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко