ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1640/24 Справа № 199/3487/24 Суддя у 1-й інстанції - Дяченко І.В. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 травня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 грн. з конфіскацією сировини тютюнових виробів у кількості 620 пачок, а також стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 травня 2024 року ОСОБА_1 30 квітня 2024 року приблизно об 11:00 год., перебуваючи за адресою: м.Дніпро, вул. Донецьке шосе, 8д, здійснювала реалізацію тютюнових виробів без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чим порушила абз. 3 ч. 14 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що справу було розглянуто за її відсутності, повний текст постанови направлений їй не був, з матеріалами справи вона ознайомилась лише 31 травня 2024 року.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує, що вона не є суб`єктом вказаного правопорушення, оскільки не є ФОП чи юридичною особою, яка провадить господарську діяльність, при цьому їй не інкримінується здійснення господарської діяльності без державної реєстрації. Зазначає, що протокол не містить посилань на нормативний акт, який передбачає дане правопорушення. Вказує, що за вказаних у оскаржуваній постанові обставин її вже було притягнуто до відповідальності постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 травня 2024 року у справі №199/3496/24. Звертає увагу, що справу було розглянуто у її відсутність без належного повідомлення про дату та час розгляду справи. Вказує, що в той момент, коли до неї підійшли працівники поліції, вона перебувала біля автомобіля знайомого, якого чекала, при цьому ніяких цигарок нікому не продавала. Зазначає, що суд не міг брати до уваги письмові пояснення, оскільки під час їх надання не було роз`яснено вимоги ст. 63 Конституції України. Вважає, що письмові пояснення свідка є недопустимим доказом.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, клопотань про відкладення судового засідання не надходило, у зв`язку з чим апеляційний перегляд здійснено за відсутності вказаної особи.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 22 травня 2024 року за відсутності учасників справи. З матеріалів слідує, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 вручено не було, з матеріалами справи вона ознайомилась 31 травня 2024 року, а апеляційна скарга нею подана до суду першої інстанції 13 червня 2024 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 вручено не було, з матеріалами справи вона ознайомилась 31 травня 2024 року, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду та позицію колегії суддів Третьої судової палати Верховного Суду, яка викладена у постанові суду від 11 вересня 2019 року при розгляді справи №130/2448/16-к, відповідно до якої без повного тексту судового рішення особа позбавлена можливості надати належне обґрунтування апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційним переглядом встановлено, що в порушення зазначених вимог закону судом першої інстанції належним чином не були з`ясовані обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП настає за здійснення господарської діяльності без одержання ліцензії певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Як слідує з постанови суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, послався як на докази її винуватості на протокол про адміністративне правопорушення, рапорт поліцейського, письмові пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 .

Разом з тим, ані протокол про адміністративне правопорушення, ані рапорт та ані письмові пояснення свідка ОСОБА_3 не містять відомостей про те, кому ОСОБА_1 здійснювала продаж тютюнових виробів, протягом якого часу вона здійснювала відповідну діяльність (у даному випадку це має бути проміжок часу, а не конкретна дата й час, оскільки господарська діяльність обов`язково має тривалий, а не одноразовий характер).

При цьому, для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП слід обовязково встановити, чи здійснювалась нею господарська діяльність, яка підлягає ліцензуванню.

Крім того, у провину ОСОБА_1 поставлено здійснення торгівлі тютюновими виробами, при цьому більше жодної інформації про склад правопорушення протокол не містить, а саме не зазначено: які тютюнові вироби, їх кількість та кому було здійснено їх продаж, у зв`язку з чим неможливо встановити об`єктивну сторону правопорушення.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які свідчать про те, що ОСОБА_1 здійснювала продаж тютюнових виробів без відповідної ліцензії та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції не забезпечив справедливий розгляд справи, формально поставився до перевірки відомостей, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, та прийшов до хибного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене апеляційний суд приходить до висновку, що викладені в постанові висновки не відповідають фактичним обставинам справи, а тому постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

З огляду на викладене апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 травня 2024 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП скасувати.

Винести нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Вилучені на підставі протоколу огляду від 30 квітня 2024 року тютюнові вироби у кількості 620 пачок повернути у відповідності до вимог ст. 296 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот