Справа № 183/7867/24
№ 3/183/4529/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гузоватий О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, військовослужбовця, водія стрільця відділення ВСП с. Черкаське військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

в с т а н о в и в :

12 червня 2024 року о 18 годині 30 хвилин під час проведення перевірки посадовими особами відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 особового складу військової частини НОМЕР_1 було виявлено солдата ОСОБА_1 , який порушив вимоги ст. ст. 2, 3, 11, 12, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», за таких обставин. 12 червня 2024 року о 18 годині 30 хвилин солдат ОСОБА_1 , перебуваючи у відділені ВСП військової частини НОМЕР_1 , розташованої в АДРЕСА_2 , в добовому наряді вартовим чергової зміни охорони і конвоювання №3, недбало поставився до військової служби, що проявилось у неналежному виконанні ним службових обов`язків, оскільки він самовільно залишив розташування відділення ВСП військової частини НОМЕР_1 , розташованої в АДРЕСА_2 , що унеможливлювало солдатом ОСОБА_1 виконувати свої службові обов`язки через недбале, несумлінне ставлення до них. Правопорушення вчинено в умовах особливого періоду.

В суд ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Разом із тим, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 про розгляд справи в його відсутність, в якій останній зазначив, що вину у вчиненні правопорушення визнає у повному обсязі, щиро кається, просить накласти на нього мінімальне стягнення.

Суд вважає встановленою вину ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, на підставі таких доказів, досліджених судом: протоколу про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано факт адміністративного правопорушення; копії військового квитка ОСОБА_1 ; витягу із наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.02.2024 № 39 про зарахування солдата ОСОБА_1 до списків особового складу частини; витягу із наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині про склад добового наряду) від 12.06.2024 № 118-НР про визначення складу добового наряду на 13.06.2024 до складу якого, крім інших, був призначений солдат ОСОБА_1 .

Так, відповідно до положень ст. ст. 2, 3, 11, 12, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та виконувати свої обов`язки, доповідати своєму безпосередньому начальникові про все, що з ним сталося і стосується виконання службових обов`язків, всебічно забезпечувати підрозділ, вміло керувати підрозділом під час виконання бойових завдань, встановлювати у підрозділі такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання положень Збройних Сил України.

Під час розгляду справи судом встановлено, що вказані вимоги Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовцем ОСОБА_1 було порушено.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчиненого в умовах особливого періоду.

Обставиною, яка пом`якшує відповідальність, суд визнає щире розкаяння винного, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_1 своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати відповідальності за адміністративне правопорушення.

Обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на рівні мінімальної межі санкції ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З цих же підстав суд не вбачає необхідності піддавати ОСОБА_1 адміністративному стягненню в межах найбільшої санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Разом з тим, відповідно до п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Таким чином, ОСОБА_1 повинен бути звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 172-15, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17 000 гривень 00 копійок.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим - протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.І. Гузоватий