Справа №591/7059/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сибільов О. В.
Номер провадження 33/816/177/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, якого притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 серпня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 серпня 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік за те, що 08 серпня 2023 року близько 11 год. 35 хв. керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Суми по вул. Сумської артбригади, поблизу будинку № 13, під час руху заднім ходом, був неуважним та не слідкував за дорожньою обстановкою, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб автомобіль «Peugeot Partner», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

На місці дорожньо-транспортної пригоди встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки із застосуванням технічних засобів відеозапису, за допомогою приладу газоаналізатора алкотест «Drager», показник якого становив 0,84 % проміле.

Тим самим ОСОБА_1 порушив п.п 2.3 б, 2.9 а, 10.9 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, вважаючи її незаконною, винесеною без повного, всебічного та неупередженого встановлення обставин справи і дослідження доказів, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 серпня 2023 року в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що працівники поліції всупереч вимог підзаконних нормативно-правових актів, провели огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічного приладу «Drager Alcotest 6820», який не пройшов процедуру відповідності.

Так, матеріали справи не містять будь-яких документів (декларації про відповідність, протокол, висновок, будь-що), як доказ того, що даний прилад може застосуватися на території України.

Крім того, результати тесту газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» від 08.08.2023 р. не може бути належними та допустимим доказом, оскільки остання дата його калібрування становить 27 грудня 2022 року, що перевищує шестимісячний строк, як інтервал технічного обслуговування приладу.

Також, перед початком проходження огляду ОСОБА_1 , працівниками поліції не було проведено контрольний забір повітря.

Із врахуванням викладеного, огляд ОСОБА_1 за допомогою технічного приладу марки «Drager Alcotest 6820», проведений із порушенням вимог Інструкції та положень ст. 266 КУпАП, у зв`язку із чим результати проведеного огляду не можуть бути використані, як беззаперечний доказ вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо стягнення судового збору, апелянт зазначає, про те що він є особою з інвалідністю ІІ групи, тому згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

В обґрунтування пропущеного строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає, що жодного разу не отримував сповіщення суду про час та місце судового розгляду матеріалів про вчинення адміністративних правопорушень, у зв`язку з чим про ухвалення судового рішення він дізнався лише 01 вересня 2023 року, від захисника. Тому апелянт вважає за необхідне звернутися з клопотанням про поновлення строку.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисник адвокат Луніка Т.Я. будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце апеляційного розгляду поданої апеляційної скарги, на судове засідання не з`явилися.

До початку апеляційного розгляду, від особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надійшла заява про здійснення судового засідання у його відсутність.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Луніка Т.Я.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Відповідно штампу вхідної канцелярії Зарічного районного суду м. Суми, 20 вересня 2023 року було подану апеляційну скаргу на постанову судді від 23 серпня 2023 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження. Причиною пропуску строку, апелянт зазначає не своєчасне отримання ним тексту постанови судді.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Перевіривши представлені матеріали та доводи в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження постанови судді від 23 серпня 2023 року, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На думку апеляційного суду, розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, так і правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 висловлює свою незгоду з вказаною постановою лише в частині визнання його винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому, перевіряючи законність прийнятого рішення в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів даної справи вбачається, що відносно ОСОБА_1 було складено два протоколи про адміністративне правопорушення від 08 серпня 2023 року - серії ААД № 264368 за ст. 124 КУпАП, та серії ААД № 264369 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зі змісту поданої апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує обставини, викладені у складеному відносно нього протоколі за ст. 124 КУпАП, а саме, що 08 серпня 2023 року близько 11 год. 35 хв., керуючи автомобілем «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Суми по вул. Сумської артбригади, поблизу будинку № 13, під час руху заднім ходом, був неуважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб автомобіль «Peugeot Partner», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті чого, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Враховуючи позицію апелянта, який не заперечує обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, а також, інші наявні в матеріалах справи докази, а саме: схему ДТП, письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім цього, перевіряючи наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддею були покладені в основу свого рішення докази, що містяться в матеріалах даної справи, а саме:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 264369 від 08 серпня 2023 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- роздруківки приладу «Drager Alcotest 6820», відповідно якого розмір парів у видихуваному повітрі ОСОБА_1 становило 0,84 %;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, яким зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці з використанням спеціального технічного засобу.

Вказані докази зібрані у передбаченому порядку і ставити під сумнів їх належність та допустимість у апеляційного суду підстави відсутні.

Суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо недопустимості результатів огляду на місці зупинки як доказу, з тих підстав, що спеціальний технічний засіб «Drager Alcotest 6820» №-ARHE-0214 не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, не пройшов оцінку відповідності та не має сертифікату відповідності, висновків суду не спростовує, з огляду на таке.

Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01 січня 2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Зазначеним Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року.

Відповідно до Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» від 15 січня 2015 року № 124-VIII, документ про відповідність - це декларація (в тому числі декларація про відповідність), протокол (у тому числі протокол випробувань), звіт, висновок, свідоцтво, сертифікат (у тому числі сертифікат відповідності) або будь-який інший документ, що підтверджує виконання визначених вимог, які стосуються об`єкта оцінки відповідності. А оцінка відповідності - процес доведення того, що визначені вимоги, які стосуються продукції, процесу, послуги, системи, особи чи органу, були виконані.

Згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16.07.2012 № 533 «Про затвердження Порядку зберігання Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення» (далі наказ № 533) Держлікслужба зберігала Державний реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення (далі Державний реєстр). Наказ № 533 втратив чинність 02.02.2018 р. на підставі наказу МОЗ України від 22.12.2017 № 1690 «Про визначення таким, що втратив чинність, наказу Міністерства охорони здоров`я України від 16 липня 2012 року № 533».

У Державному реєстрі, який зберігала Держлікслужба відповідно до наказу № 533, містилась інформація щодо медичних виробів «Газоаналізатори Drager Alcotest» виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA (Germany) (свідоцтво про державну реєстрацію № 14455/2014 від 29.12.2014; наказ Держлікслужби України від 29.12.2014 № 1529). У додатку до свідоцтва 48 позицій, з них: газоаналізатор DragerAlcotest 6820 (код за каталогом №83 22 660) та газоаналізатор Drager Alcotest 6820, з конфігуруванням (код за каталогом № 83 22 655).

Технічним регламентом щодо медичних виробів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 № 753 (далі Технічний регламент), встановлені вимоги, які поширюються на медичні вироби та допоміжні засоби до них, а також встановлюють умови введення їх в обіг та/або експлуатацію і проведення процедури оцінки відповідності. Відповідно до наказу МОЗ України від 10.02.2017 № 122 «Про затвердження Порядку ведення Реєстру осіб, відповідальних за введення медичних виробів, активних медичних виробів, які імплантують, та медичних виробів для діагностики in vitro в обіг, форми повідомлень, переліку відомостей, які зберігаються в ньому, та режиму доступу до них», Держлікслужба здійснює ведення Реєстру осіб, відповідальних за введення медичних виробів, активних медичних виробів, які імплантують, та медичних виробів для діагностики in vitro в обіг (далі Реєстр осіб).

У Реєстрі осіб наявна інформація щодо особи, відповідальної за введення медичних виробів в обіг ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» на медичні вироби «Газоаналізатори Drager Alсotest», зокрема: газоаналізатор Drager Alcotest 6820, код за каталогом: 83 22 660; газоаналізатор Drager Alcotest 6820 med, код за каталогом:83 26 270.

Пунктом 41 Технічного регламенту визначено, що орган з оцінки відповідності інформує, зокрема, Держлікслужбу про всі видані, змінені, доповнені, тимчасово припинені, відкликані або відхилені сертифікати відповідності.

До Держлікслужби надійшла інформація від органу з оцінки відповідності ДП «Український медичний центр сертифікації» про виданий сертифікат відповідності від 08.06.2018 № UA.TR.039.645 уповноваженому представнику ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» на медичні вироби «Газоаналізатори Drager Alсotest», зокрема: Газоаналізатор Drager Alcotest 6820, код за каталогом: 83 22 660 та газоаналізатор Drager Alcotest 6820 med, код за каталогом:83 26 270, виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина.

Вказана інформація міститься на веб-сайті Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками (https://www.dls.gov.ua).

Отже газоаналізатори «Drager Alcotest 6820» виробництва компанії Drager Safety (Німеччина), що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

За таких обставин, засіб вимірювальної техніки газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Drаger Alcotest 6820 виробництва компанії Drаger Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, відповідає вимогам чинного законодавства та може експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення сервісного обслуговування в уповноваженому виробником сертифікованому сервісному центрі.

Будь-яких інших механізмів повірки Drаger Alcotest 6820 законодавством не передбачено, як і не передбачено вжиття коригувальних заходів, необхідних для приведення ЗВТ у відповідність із встановленими вимогами, у разі закінчення строку чинності сертифікату відповідності ЗВТ.

За вказаних обставин, доводи апеляційної скарги щодо відсутності дозволу на використання приладу газоаналізатора «Drager Alkotest 6820» , є безпідставними.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було проведено за допомогою сертифікованого приладу газоаналізатор Drager Alcotest 6820, термін повірки (калібрування) якого не сплинув на час огляду. Даний огляд проводився за згодою ОСОБА_1 , а у разі не згоди з використанням вказаного приладу, чи з результатами огляду, він мав можливість пройти такий огляд в медичному закладі, проте таким правом не скористався. Крім того, свою незгоду з застосуванням для вимірювання стану алкогольного сп`яніння приладу газоаналізатор «Drager Alcotest 6820», ОСОБА_1 при проведенні такого огляду працівниками поліції на місці зупинки не виказував жодним чином свою незгоду щодо його застосування.

Суд апеляційної інстанції також бере до уваги, що зауважень чи заперечень щодо процедури проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою пристрою «Drager», у тому числі стосовно несправності вказаного пристрою, у протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не висловлював. Окрім того, огляд на стан сп`яніння проводився за згодою ОСОБА_1 , доказів на підтвердження того, що останній вимагав надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу «Drager», за допомогою якого він проходив огляд на стан сп`яніння, безпосередньо перед проведенням огляду, у матеріалах справи не міститься. Крім того, у роздруківці чеку приладу зафіксовано, що ОСОБА_1 ознайомився з результатом тесту і поставив свій підпис на чеку.

Відхиляючи доводи апелянта щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням вимірювальної техніки, котра не пройшла своєчасно калібрування, апеляційний суд звертає увагу, що у роздруківці результатів тестування на алкоголь до протоколу серії ААД № 264369 від 08 серпня 2023 року, чітко вказано, що прилад «Драгер Alcotest 6820» № ARHЕ-0214 пройшов повірку (калібрування) 27 грудня 2022 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал). Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік. Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі Drager Alcotest, становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився працівниками поліції 08 серпня 2023 року, тобто в межах дванадцятимісячного строку калібрування приладу «Драгер Alcotest 6820» № ARHЕ-0214.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що всупереч Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак, алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» працівниками поліції при здійсненні його огляду газоаналізатором «Драгер» не проводився контрольний забір повітря, то вони є безпідставними та спростовуються дослідженим в ході апеляційного перегляду справи відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, відповідно до якого працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 про порядок застосування приладу Драгер та продемонстровано останньому мундштук в індивідуальній герметичній упаковці, після чого зазначену упаковку розкрито, мундштук вставлено в газоаналізатор «Драгер» та здійснено контрольний забір повітря.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою спеціального технічного засобу здійснювалося декілька разів, оскільки останній належним чином не набирав повітря для продуття. Так, спочатку водій зовсім не задув повітря в мундштук, а потім дуже швидко подув та перестав, у зв`язку із чим поліцейським було зроблено ОСОБА_1 зауваження. Після чого останній тривало продув в мундштук повітря, та прилад видав позначку, що йде аналіз.

З огляду на викладене, посилання ОСОБА_1 на проведення даного огляду з порушенням вимог ст. 266 КУпАП є неспроможними.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що під час розгляду даної справи суддя суду першої інстанції всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягали з`ясуванню і висновок судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на підставі ретельно вивчених доказів, яким була надана належна юридична оцінка.

Реалізувавши своє право керувати автомобілем, ОСОБА_1 тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна. Отже, його вина у порушенні п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у постанові судді, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами зазначеними вище. Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь - які сумніви у їх достовірності, належності та допустимості.

Вирішуючи питання про визначення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції, з урахуванням вимог ст. ст. 33 35, 38, ч.1 ст.130 КУпАП, урахувавши характер вчиненого правопорушення, особи правопорушника, пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставини, вважає, що адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керуванням всіма видами транспортних засобів, є тим стягненням, що відповідно до ст. 23 КУпАП, буде сприяти запобіганню вчинення ним нових правопорушень і розумінням на психологічному рівні, рівня тяжкості скоєного протиправного діяння.

Разом з тим, як вбачається з оскаржуваної постанови з ОСОБА_1 на користь держави постановлено стягнути судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

В той же час п. 9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

Із долученого до апеляційної скарги пенсійного посвідчення, вбачається, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, а тому виходячи з вищенаведеного останній повинен бути звільнений від сплати судового збору.

У відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

Отже, апеляційний суд вважає за необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції змінити в частині стягнення судового збору.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 серпня 2023 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 серпня 2023 року відносно ОСОБА_1 в частині вирішення питання щодо стягнення судового збору, змінити.

Виключити із резолютивної частини постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 серпня 2023 року вказівку суду про стягнення з ОСОБА_1 , судового збору на користь держави в сумі 536 грн. 80 коп.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.