Справа № 487/2916/23
Провадження № 33/801/96/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєлін Є. В.
Доповідач: Матківська М. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Матківської М. В.,

розглянувши за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Костенюк Марії Володимирівни

апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

на постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 21 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

Встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 334267 від 13 березня 2023 року, складеного о 15:30 год, водій ОСОБА_1 13 березня 2023 року о 13:36 год, рухаючись по автодорозі М-21, 282 км., місто Калинівка Хмільницького району Вінницької області, керував автомобілем марки «Mitsubishi Galant», номерний знак « НОМЕР_1 », в стані наркотичного сп`яніння. Огляд проводився в КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР, висновок 0342 - позитивно канабіс, чим порушив вимоги п. 2.9А ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 21 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн.

У поданій апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду у зв`язку з тим, що вперше подана апеляційна скарга, яка була повернута скаржнику постановою Вінницького апеляційного суду від 26 грудня 2023 року у зв`язку з відсутністю повноважень його захисника, була направлена на електронну адресу Вінницького апеляційного суду 01 грудня 2023 року, тобто в межах строку визначеного ст. 294 КУпАП.

В апеляційні скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і за результатами належного розгляду справи винести обґрунтоване та законне рішення суду постанову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не враховано, що огляд ОСОБА_1 було проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 334267 від 13 березня 2023 року, в якості свідків зазначені: 472973 портативний відеореєстратор та 472969 портативний відеореєстратор, однак матеріали відеозапису здійснені відеореєстраторами не містять інформації про огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я 13 березня 2023 року. Отже, огляд ОСОБА_1 проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, так як відсутній відеозапис цього огляду.

В судовому засіданні захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Костенюк М. В. апеляційну скаргу підтримала, просить її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Костенюк М. В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у тому числі відеозаписи події, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду та апеляційна скарга підлягають до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі щодо якої її винесено.

Згідно вимог статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову судом винесено 21 листопада 2023 року (а. с. 59-61).

Вперше апеляційну скаргу захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Костенюк М. В. підписала та подала до суду 01 грудня 2023 року о 23:57 (а. с. 79-92).

Постановою Вінницького апеляційного суду від 26 грудня 2023 року апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала з тих підстав, що наявність повноважень на подання апеляційної скарги на постанову суду у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 адвокатом Костенюк М. В. не підтверджена належним чином (а. с. 95).

Повторно до суду подана апеляційна скарга особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 08 січня 2024 року разом із ордером та копією витягу з договору про надання правової допомоги (а. с. 99-115).

З урахуванням викладеного, клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне постанови суду першої інстанції, заявлене у повторно поданій апеляційній скарзі, підлягає до задоволення.

Згідно вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У відповідності до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння особою, що керує транспортним засобом.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Порядок огляду водія транспортного засобу, щодо якого є підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, визначений статтею 266 КУпАП, а також Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок).

Згідно із частиною 2 статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння згідно з п. 4 Розділу І Інструкції є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), тобто - звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до вимог п. 12 цього ж Розділу у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пункт 7 розділу ІІІ Інструкції вказує, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Згідно з п. 7 Порядку поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Таким чином, у разі виявлення у особи, яка керує транспортним засобом, ознак наркотичного сп`яніння, така особа підлягає медичному оглядові на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

При цьому, закон вимагає обов`язкову фіксацію проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів також обов`язковим є проведення огляду у присутності двох свідків.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що органом поліції до суду разом із протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 334267 від 13 березня 2023 року надано диск з відеозаписами з бодікамер поліцейських № 472973 та № 472969, які у протоколі про адміністративне правопорушення вказані у графі «свідки чи потерпілі».

Проте, ці відеозаписи містять лише один факт фіксації розмови поліцейських з ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу та проведення поверхневого огляду правопорушника і його транспортного засобу. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, при цьому його поведінка відповідала ситуації, що склалася.

Тобто надані працівниками відеозаписи не містять фрагменту запису проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, а також процесу складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 334267 від 13 березня 2023 року, ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом, роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 334267 від 13 березня 2023 року свідки під час проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння у КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР та при складені протоколу про адміністративне правопорушення не залучалися.

Відповідно до частини 5 статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

За такого при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 334267 від 13 березня 2023 року було порушено імперативні вимоги статті 266 КУпАП щодо обов`язкової фіксації правопорушення засобами відеозапису або залучення свідків при проведенні огляду водія на стан сп`яніння, а тому такий огляд водія ОСОБА_1 є недійсним.

Тому протокол про адміністративне правопорушення, складений 13 березня 2023 року відносно ОСОБА_1 , не відповідає вимогам закону і не може бути підставою для притягнення останнього до відповідальності за ч. 1 статті 130 КУпАП.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За наведених обставин, враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 334267 від 13 березня 2023 року є недопустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, апеляційний суд вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

Постановив:

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Калинівського районного суду Вінницької області від 21 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 21 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. В. Матківська