Справа № 363/3489/23 Головуючий в суді І інстанції - Рукас О.В.
Провадження № 33/824/445/2024 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Слабоуса Є.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Слабоуса Є.А. на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 07 грудня 2023 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Вишгородського районного суду Київської області від 07 грудня 2023 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 22 червня 2023 року о 21 год 55 хв у м. Вишгород Київської області, пров. Квітковий, гаражний кооператив «Гідроенергетик», керував транспортним засобом марки Opel, державний номерний знак НОМЕР_1 , та був виявлений працівниками поліції з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мовлення, координації рухів, зіниці очей не реагували на світло. З метою встановлення факту перебування у стані наркотичного сп`яніння працівники поліції під відеозапис та у присутності двох свідків запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку. Однак від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку ОСОБА_1 відмовився під відеозапис та у присутності двох свідків, порушивши вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

У апеляційній скарзі захисника Слабоуса Є.А. вказано, що зазначена постанова підлягає скасуванню, оскільки винесена з грубим порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права, а викладені в ній висновки не відповідають дійсним обставинам справи. В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначив, що саме через те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та його не зупиняли працівники поліції, відеозапис події, який долучений до матеріалів справи, є вибірковим та неповним і не містить відомостей про керування останнім транспортним засобом, його запинку, належну процедуру проведення огляду на стан сп`яніння. Вважає, що відеозапис, який долучений до матеріалів справи, повинен відповідати вимогам Інструкції № 1026 від 18.12.2018 року, зокрема щодо безперервності відеозйомки, відповідно позиція суду першої інстанції щодо визнання вказаного відеозапису як належного доказу керування ОСОБА_1 транспортним засобом є передчасною. Крім того, жодний з присутніх учасників на долученому відео не бачив як ОСОБА_1 керував транспортним засобом, однак в поясненнях вони зазначили про це, що свідчить про грубе порушення норм закону щодо відбирання пояснень. Також апелянт зазначив, що поліцейські, які складали протокол про адміністративне правопорушення повідомили в суді першої інстанції, що їх екіпаж ОСОБА_1 не зупиняв, а виклик вони отримали по лінії «102» та прибули на місце події для складання відповідних матеріалів, що свідчить про те, що питання оформлення адміністративних матеріалів було вирішено ще до з`ясування всіх обставин справи щодо ОСОБА_1 і твердження поліцейського про наявність підозри про керування водієм у стані наркотичного сп`яніння є формальністю, оскільки поліцейський особисто не зупиняв ОСОБА_1 , а отже не міг щось запідозрити. Посилання суду першої інстанції на вирок Вишгородського районного суду Київської області від 10.11.2023 року та рапорт інспектора сектору адміністративної практики Вишгородського РУП ГУНП в Київській області від 23.10.2023 року як на докази керування є необґрунтованим, оскільки в цих документах немає жодної згадки про керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а зазначено лише, що він був зупинений працівником поліції. Факт перебування ОСОБА_1 біля транспортного засобу не доводить факту керування таким транспортним засобом, навіть за умови відчинених дверей та/або включеного світла фар. Враховуючи, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, він не є суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП і не може нести відповідальність за цією статтею. Додатково вказав, що суд першої інстанції при розгляді справи також помилково керувався постановою про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 337960 від 22.06.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки так само поліцейські не бачили факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а тому обставини, зафіксовані в цій постанові, не підтверджуються належними та допустимими доказами. Крім того, судом першої інстанції проігноровано той факт, що у випадку наявності у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, його мали відсторонити, однак жодних доказів цього в матеріалах справи немає. За таких обставин просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення:

ОСОБА_1 та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, суддею вірно встановлено та наведено в постанові, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, оскільки водій повинен на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп'яніння.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції в присутності двох свідків було запропоновано ОСОБА_2 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння внаслідок виявлення таких ознак як порушення мови та координації рухів, зіниці очей не реагують на світло.

Відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому суд зважає на те, що мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не мають значення для висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про те, що матеріали провадження не містять доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд, вважає їх безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, який долучений до матеріалів справи, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд на визначення стану сп`яніння, однак останній відмовився в присутності двох свідків. Крім того, ОСОБА_1 не висловлював будь - яких заперечень щодо факту керування ним транспортним засобом. Також, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не висловив будь - яких зауважень з приводу складеного щодо нього протоколу, а навпаки висловив свою згоду, що засвідчив у письмових поясненнях. З урахуванням викладеного суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника в цій частині.

Також суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери працівників поліції є неналежним доказом у справі. Так, на даному відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні. Із цього відеозапису вбачається те, що ОСОБА_1 відмовився пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку. При цьому суд звертає увагу на те, що вимога про необхідність проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння була доволі чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була такою, яка не ставила під сумнів факт відмови. Крім того, вказана відмова була зафіксована також за участю двох свідків. Із урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що наданий відеозапис є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що свідки, які були задіяні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не бачили факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом не ґрунтуються на матеріалах справи та спростовуються письмовими поясненнями вказаних свідків, які долучені до матеріалів справи.

Крім того, суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що письмові пояснення свідків не є належними доказами в справі. Так, пояснення свідків містять відомості щодо факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відомості щодо відмови ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння на вимогу працівників поліції. Вказані обставини узгоджуються з відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, який міститься в матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що акт огляду на стан сп`яніння не складався в присутності ОСОБА_1 суд вважає безпідставними, оскільки даний акт був засвідчений двома свідками, що були задіяні під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 . Також даний акт був зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, який містить підпис ОСОБА_1 та відмітку про те, що він згоден з протоколом про адміністративне правопорушення.

Доводи про те, що не зрозуміло від якого саме огляду відмовився ОСОБА_1 , на стан алкогольного сп`яніння чи наркотичного суд вважає такими, що спростовуються матеріалами справи. Так в протоколі про адміністративне правопорушення, відеозаписі з нагрудної камери працівників поліції та письмових поясненнях свідків об`єктивно зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився пройти саме медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи захисника про те, що працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо необхідності притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Інші доводи, які наведені захисником у апеляційній скарзі, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції щодо необхідності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та не дають підстав для визнання незаконною та необґрунтованою ухваленої щодо нього постанови та її скасування.

З урахуванням викладеного суд вважає, що у ході розгляду цієї справи у суді першої інстанції із належною повнотою були доведені як подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП так і вина ОСОБА_1 у його вчиненні.

Отже, розгляд цієї справи суддею місцевого суду проведений відповідно до вимог закону, при її розгляді та ухваленні рішення суддею дотримані вимоги ст. 23, 245, 280 КУпАП, рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення є обґрунтованим і належним чином мотивоване. Підстав для скасування чи зміни постанови судді Вишгородського районного суду Київської області від 07 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючисьст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Слабоуса Є.А. залишити без задоволення.

Постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 07 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька