Справа № 761/8426/24
Провадження № 3/761/2358/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Чайка О.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від начальника арештного дому державної установи «Київський слідчий ізолятор» полковника внутрішньої служби Володимира Халавки, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за статтею 188 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дані - КУпАП),

установив:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 27 лютого 2024 року серії КИ №04, 29 грудня 2023 року о 15 годині 10 хвилин за адресою державної установи «Київський слідчий ізолятор» в кімнаті прийому та видачі посилок, під час догляду посилки, яка надійшла на ім`я ув`язненого ОСОБА_2 , виявлено та вилучено в бутилках з-під йогурту марки «Ферма» рідину із специфічним запахом алкоголю, загальною масою 5,5 літрів. Відповідно до Наказу МЮУ №1769/5 від 14.06.2019 «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів ДКВСУ», вилучена рідина є забороненим предметом.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 188 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав. Заперечував з приводу обставин, викладених у протоколі. Стверджував, що він відправляв саме йогурт, ніяких заборонених речовин не було.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 27 лютого 2024 року серії КИ №04; Висновок за фактом вилучення заборонених предметів під час догляду посилки від 04 січня 2024 року; копію конверту; рапорт працівника установи від 29 грудня 2023 року; супровідний лист від 05 січня 2024 року № 05/253; супровідний лист 07 лютого 2024 №901/125/55/05-2024; пояснення ОСОБА_1 від 01 лютого 2024 року; копію паспорту на ім`я ОСОБА_1 , заслухавши пояснення ОСОБА_1 приходжу до наступного висновку.

Статтею 188 КУпАП передбачена відповідальність за приховану від огляду передачу або спробу передачі будь-яким способом особам, яких тримають у слідчих ізоляторах, установах виконання покарань, алкогольних напоїв, лікарських та інших засобів, що викликають одурманювання, а так само інших заборонених для передачі предметів.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормами національного та міжнародного законодавства суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вказаний обов`язок повністю покладений на орган або особу, яка складає відповідний протокол.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення складено за виявлену в пляшках з-під йогурту марки «Ферма» рідину із специфічним запахом алкоголю, загальною масою 5,5 літрів.

Вказане відображено в рапортах працівників установи від 29 грудня 2023 року, у Протоколі від 29 грудня 2023 року та у Висновку за фактом вилучення заборонених предметів під час догляду посилки від 04 січня 2024 року.

Водночас, в матеріалах справи відсутні будь-які дослідження та висновки по виявленій та вилученій речовині, а матеріали справи не містять доказів того, що вилучена у йогурті «Ферма» речовина мала явні ознаки алкоголю, оскільки в протоколі не конкретизовано, яка саме речовина була виявлена у йогурті, а дослідження зазначеної речовини взагалі не проводилося.

Таким чином, виникають обґрунтовані сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 за обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки висновки щодо наявності у йогурті «Ферма» алкоголю є лише припущеннями окремих осіб, які не є фахівцями, що володіють спеціальними знаннями й навичками в певній галузі.

Так, відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

За змістом ст. 9 КУпАП, єдиною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Згідно висновків Верховного Суду у справі №216/5226/16-а (2-а/216/33/17), притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 536/1703/17.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia» , рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Однак, матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, керуючись вимогами статті 62 Конституції України і статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь; кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено згідно з законом, вважаю, що суд позбавлений можливості дійти висновку про наявність вини у діях ОСОБА_1 у скоєнні вказаного правопорушення, а тому провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 188, 247, 252, 278, 280, 283, 284, 285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за статтею188 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу даного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва.

Суддя Олена ЧАЙКА