КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 липня 2024 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду - Сахно Р.І.,

за участю особи щодо якої винесено постанову - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 22 травня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою судді місцевого суду в адміністративній справі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, та провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Як визнав установленим у постанові суддя місцевого суду, адміністративне правопорушення вчинене за таких обставин.

27.09.2023 о 10 год 44 хв. у м. Києві на перехресті Дніпровського узвозу та алеї Героїв Круп, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Volkswagen ID 4» д.н.з НОМЕР_1 перед поворотом ліворуч завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем «KIA Sportage» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку, прямо. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями порушив вимоги п. 10.4 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду в частині визнання його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи скаргу, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що в його діях відсутній поворот ліворуч, оскільки там встановлено знак пріоритету п.2.3. ПДР «Головна дорога», який надавав йому право першочергового проїзду перехрестя в цьому напрямку по траєкторії головної дороги. Судом не було спростовано його доводи про порушення водієм KIA Sportege д.н.з. НОМЕР_3 вимог п.10.4., п.9.2., п.11.2 та 11.5 ПДР, що спричинило зіткнення автомобілів. Також на думку апелянта судом не встановлено часу скоєння ДТП що до якого містяться розбіжності в схемі скоєння ДТП, де слідчим виправив час його скоєння та показах самого ОСОБА_1 та водія KIA Sportege ОСОБА_2 ..

Місцевий суд не дотримався вимог ст. 280 КУпАП при встановленні обставин вчинення адміністративного правопорушення та вини ОСОБА_1 у його вчиненні, виніс оскаржувану постанову, не застосувавши положення ст. 251 КУпАП. В постанові не наведено мотивів відхилення доводів апелянта про недопустимість доказів, оскільки інспекторами поліції не виконано вимог п.1 ч.1 Розділу 9 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07.11. 2015 року №1395., (Далі Інструкціі), вказане виправлення не було засвідчене підписами учасників ДТП

Отже, обставини порушення ОСОБА_1 п.10.4 ПДР України та наявність причинно-наслідкового зв`язку, що утворює склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не доведена наданими доказами поза розумним сумнівом, а судом не застосовано положення ст. 62 Конституції України, оскільки обвинувачення ОСОБА_1 щодо порушень ним Правил дорожнього руху України ґрунтуються на припущеннях, а не на належних доказах.

З вищенаведених підстав ОСОБА_1 просив скасувати постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 22.05. 2024 року, а справу про адміністративне правопорушення відносно нього за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

За загальноприйнятим європейським стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Постанова суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вищенаведеним вимогам закону не відповідає, що вбачається з наступного.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно п. 10.4 Правил дорожнього руху України, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, але крім випадку, коли рух можливий лише в одномунапрямку, установленому конфігурацією проїздної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Згідно наявного у справі протоколу серії ААД № 530496 від 27.09.2023 року (а.с.1), 27.09.2023 року о 10 год. 44 хв. в м. Києві на перехресті Дніпровського узвозу та алеї Героїв Крут, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN ID 4» д.н.з. НОМЕР_1 перед поворотом ліворуч завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїздній частині та скоїв зіткнення з автомобілем «KIA Sportage» д.н.з. НОМЕР_2 , , який рухався в попутному напрямку в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.4 ПДР України. З такими висновками погодився суд першої їнстанціі.

До протоколу долучена схема місця ДТП, на якій зафіксовано розташування транспортних засобів після ДТП, місце зіткнення автомобілів, а також зазначені пошкодження, отримані обома транспортними засобами (а.с.27).

Відповідно до інформаційно- вказівного знаку 5.16 «Рух по смугах» вказує закругленню головної дороги кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній, а його відсутність не забороняє рух в цій смузі по закругленню головної дороги. На перехресті, де сталося ДТП, знак пріоритету з табличкою про закруглення доповнюється попереду в напрямку руху нанесеною на проїзній частині горизонтальною дорожньою розміткою п.1.16.2 ПДР із напрямним острівком для розділу транспортних потоків на який в`їзд заборонено і рух на нього неможливий. Отже за таких обставин дорожньої розмітки ОСОБА_1 керуючи на момент скоєння ДТП автомобілем «Volkswagen ID 4» д.н.з НОМЕР_1 продовжував рух головною дорогою, а не здійснював поворот на ліво. Такі доводи підтвердженні роз`ясненнями Патрульної поліції Києва щодо правильних дій водія у ситуації № 3, розміщеними на офіційній сторінці у Фейсбук 17.12.2023 року.

Водію автомобіля «KIA Sportage» д.н.з. НОМЕР_2 , відповідно до п.п.11.2 та 11.5 ПДР заборонялось займати крайню ліву смугу на проїзній частині по вул. Дніпровський узвіз, крім як для випередження по напрямку головної дороги чи здійснення повороту ліворуч.

Таким чином, проаналізувавши обставини справи та перевіривши їх наявними у справі доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, зважаючи на те, що висновок місцевого суду, що ОСОБА_1 перед поворотом ліворуч завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем«KIA Sportage» д.н.з. НОМЕР_2 , не підтверджується жодними наявними у справі доказами і ґрунтується на поликових висновках, беручи до уваги наявність відповідної дорожньої обстановки, розміщення дорожніх знаків та розміток , апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність факту порушення ОСОБА_1 вимог п. 10.4. ПДР України поза розумним сумнівом, що, у свою чергу, виключає можливість визнання його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з підстав недоведеності факту порушення ним ПДР України.

Відповідно до ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Оскільки висновки суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є помилковими, апеляційний суд на підставі положень ст. 294 КУпАП скасовує постанову суду першої інстанції про визнання ОСОБА_1 винуватим та закриття провадження у справі з підстав закінчення на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення та приймає нову постанову про закриття провадження у справі з підстав відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 284, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 22 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності - скасувати.

Провадження в справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України - закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.І. Сахно