ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/1949/24 Провадження № 3/636/1491/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2024 року

Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Гуменний З.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

В провадження суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 3 ст. 130 КУпАП, за протоколами Серія ААД № 014416 від 07.03.2024 та Серія ААД № 014415 від 07.03.2024.

Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.

Згідно наданих протоколів про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 07.03.2024 об 11.15 год., в м. Чугуїв, автодорога Чугуїв-Мілове, 9 км, керував автомобілем Suzuki Grand Vitara, реєстраційний номер НОМЕР_2 , без права керування транспортними засобами, а саме: був позбавлений права керування Володимир-Волинським міським судом від 22.11.2022 на 3 роки, правопорушення вчинено повторно протягом року, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, і перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри, від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Alcotest 6820, проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився під відеозапис. В протоколах зазначено, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1А та п. 2.5 ПДР України та його дії кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, від надання письмових пояснень при складанні протоколів та від отримання протоколів відмовився.

За правилами статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення справи. Частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ст. 126 та ст. 130 КУпАП.

З огляду на те, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо нього протоколів про адміністративне правопорушення, не подав письмових заперечень проти протоколів, від надання пояснень відмовився, однак зазначив, що згодний з протоколом, враховуючи, що судове засідання відкладалося через його неявку, про дату судового засідання повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, також те, що викликався СМС-повідомленням за його заявою, вважаю за можливе розглянути справу у його відсутності.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року Європейський Суд з прав людини наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, враховуючи безпідставне умисне затягування правопорушником справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, приходжу до наступного.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративним правопорушенням згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння, а тому суд вважає, що невиконання такого обов`язку з боку водія є грубим порушенням Правил дорожнього руху України. Самі підстави для такої вимоги передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановлення їх наявності є виключною компетенцією працівника поліції за його суб`єктивним сприйняттям наявних факторів.

Адміністративним правопорушенням згідно ч. 5 ст. 126 КУпАП визнається повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2.1а Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Факт допущених ОСОБА_1 правопорушень підтверджується рапортами працівників Чугуївського РУП, довідкою про притягнення ОСОБА_1 26.05.2023 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; DVD-дисками з відеозаписом, довідкою про те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не має та іншими матеріалами справи.

У судовому засіданні були оглянуті диски з відеозаписом, які додані до протоколів, де підтверджені обставини, що ОСОБА_1 07.03.2024 об 11.15 год., в м. Чугуїв, автодорога Чугуїв-Мілове, 9 км, керував автомобілем Suzuki Grand Vitara, реєстраційний номер НОМЕР_2 , без права керування транспортними засобами, а саме: був позбавлений права керування Володимир-Волинським міським судом від 22.11.2022 на 3 роки, правопорушення вчинено повторно протягом року, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, і перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри, від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Alcotest 6820, проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився під відеозапис.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого звинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06 червня 2018 року у справі «Михайлова проти України», який зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вказаних правопорушеннях знайшла своє повне підтвердження та підтверджується наданими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Проаналізувавши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративних правопорушень та його дії необхідно кваліфікувати за ч. 5 ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортними засобами, вчинене повторно протягом року, та за ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, не встановлені.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи дані про особу правопорушника та ступінь його вини, відсутність обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, характер вчинених правопорушень та ступінь їх суспільної небезпеки, оскільки дані правопорушення являються грубим порушенням правил дорожнього руху та становлять реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожують їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП. При накладенні стягнення, враховуючи обставини справи, та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який підлягає стягненню на користь держави.

Керуючись ст. ст. 36, 40-1, 126, 130, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Справи про адміністративне правопорушення № 636/1949/24 (провадження № 3/636/1491/24) та № 636/1951/24 (провадження № 3/636/1492/24) стосовно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єднати та присвоїти єдиний номер № 636/1949/24 (провадження № 3/636/1491/24).

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити в порядку ст. 36 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. на р/р UA0020001, отримувач коштів - ГУК Харківська обл./Харківська обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на р/р UA0026001, отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України. У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її проголошення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через Чугуївський міський суд Харківської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя -