ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
29 квітня 2024 рокуСправа №: 695/1101/24
Номер провадження 3/695/831/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2024 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від філії ДУ «Центр пробації» Золотоніський районний відділ, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОККП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.183-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 01 від 20.03.2024 року: ОСОБА_1 15.02.2024р. від Золотоніського РВ філії ДУ «Центр пробації» отримав направлення до ПП «Базис плюс» для відбування адміністративного стягнення у виді 120 год. суспільно корисних робіт, призначених постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП від 01.02.2024р. за яким повинен приступити до відпрацювання суспільно корисних робіт 16.02.2024р. Згідно повідомлення ПП «Базис плюс» за вих.. №34/24 від 22.02.2024р., ОСОБА_1 до ПП «Базис плюс» для відбуття адміністративного стягнення у вигляді 120 год. суспільно корисних робіт з 16.02.2024р. за направленням Золотоніського РВ філії ДУ «Центр пробації» не з`явився, без поважних на те причин. З порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 год. суспільно корисних робіт ознайомлений 15.02.2024р. особисто.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ст.183-2 КУпАП.

Для розгляду матеріалів справи ОСОБА_1 не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку визначеному чинним законодавством.

Постановою Золотоніського міськрайонного суду від 15.04.2024р. ОСОБА_1 підданий приводу в судове засідання через Золотоніський РВП ГУНП в Черкаській області. Згідно рапорту начальника СРПП Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області при виїзді за місцем проживання ОСОБА_1 , останнього виявлено не було.

Згідно вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Про розгляд справи про вказане адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомлявся належним чином, останньому надавався час для підготовки своїх пояснень та подання доказів по справі, чого ОСОБА_1 із невідомих для суду причин не зробив.

Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає, що розгляд справи по суті, за відсутності ОСОБА_1 є цілком виправданим, оскільки повторне перенесення розгляду справи призведе до безпідставного її затягування, що нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справах «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007, «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, «Каракуця проти України» від 16.05.2017).

З огляду на вказане, суд вважає за можливе розглянути справу по суті, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів на підставі яких можливо розглянути справу та винести рішення, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.. 245 КУпАП. Крім того відповідно до норм ст. 268 КУпАП, ст.. 183-2 КУпАП не відноситься до переліку справ про адміністративні правопорушення, які встановлені ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а тому суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши докази, що містяться в справі, суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, суд зазначає, що у відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст. 280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення статті 183-2 КУпАП регламентують, що ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт - тягне за собою адміністративний арешт строком до десяти діб.

Під ухиленням особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у цій статті слід розуміти неприбуття порушника до місця виконання суспільно корисних робіт (підприємства, установи, організації) протягом двох днів з дати, визначеної у направленні уповноваженою посадовою особою органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, без поважних причин, невихід на суспільно корисні роботи або відмова від виконання роботи, вид якої визначений підприємством, установою, організацією, більше двох разів протягом місяця без поважних причин, а також поява на робочому місці у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння.

Поважними причинами є хвороба особи та інші документально підтверджені обставини, що фактично позбавляють можливості порушника прибути для відпрацювання суспільно корисних робіт.

Суддя встановив, що постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.02.2024р. у справі № 695/4376/23, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 годин.

Згідно довідки про проведену бесіду від 15.02.2024р., ОСОБА_1 з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 год. суспільно корисних робіт ознайомлений.

15.02.2024р. начальником Золотоніського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» видано направлення ОСОБА_1 на виконання суспільно-корисних робі до ПП «Базис плюс», відповідно до якого ОСОБА_1 має приступити до відбування робіт не пізніше 16.02.2024р.. ОСОБА_1 ознайомлений із вказаним направленням 15.02.2024р..

Також встановлено, що 16.02.2024р. ОСОБА_1 до відбування адміністративного стягнення 16.02.2024р. не приступив, що стверджується листом ПП «Базис плюс» від 22.02.2024р. за вих. № 34/24.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , останній 15.02.2024р. отримав направлення для відпрацювання суспільно корисних робіт, однак для їх відпрацювання по час складення пояснень, тобто по 20.03.2024р. не з`явився не маючи на те належної причини..

Таким чином, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-2 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-2 КУпАП встановлена та підтверджується наявними у матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказами, та поясненнями ОСОБА_1 , які були надані ним в судовому засіданні.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-2 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому в його діях наявний склад вказаного правопорушення.

При призначенні ОСОБА_1 виду та міри адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, його ставлення до вчиненого.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-2 КУпАП, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк п`ять діб та стягнути судовий збір.

Відповідно до Рішення Конституційного Суд України від 19.10.2009 №26-рп/2009, положення ч. 1 ст. 294, ст. 326 КУпАП, якими передбачено, що постанова суду про застосування адміністративного арешту набирає законної сили в момент її винесення та виконується негайно, встановлюють обмеження прав на судовий захист та апеляційний перегляд справи, гарантованих ч. 3 ст. 8, ч. 1, ч. 2 ст. 55, п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України.

Отже, Конституційний Суд України визнав норми ст. 294, ст. 326 КУпАП такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Таким чином особа, яка притягується до адміністративної відповідальності підлягає направленню для відбування адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, після набрання постановою законної сили.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 27, 33, 34, 35, 40-1, 130, 268, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк п`ять діб.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Черкаського апеляційного суду через протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Середа Л.В.