Справа № 461/5113/23 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 33/811/1644/23 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

з участю особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1

представників адвокатів Мотринець І.М. та Олексіва В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Олексіва В.В. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 30 жовтня 2023 року,

встановив :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 30 жовтня 2023 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого доцентом «Львівського державного університету внутрішніх справ», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП, та закрито провадження у справі за статтями 122-4, 124 КУпАП - у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (становить 17 000,00 грн) в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору в дохід держави.

ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він 13.06.2023 року о 20 годині 35 хвилин у м. Львові, на вул. Городоцька, 20, водій ОСОБА_1 не вжив усіх заходів, щоб не допустити самовільний рух автомобіля «Skoda Octavia» днз НОМЕР_1 , внаслідок чого належний йому транспортний засіб здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Nissan Rogue» днз НОМЕР_2 , внаслідок чого т/з отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.15.12 Правил дорожнього руху, тобто, вчинив адміністративне праовопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Окрім цього, 13.06.2023 року о 20 годині 35 хвилин у м. Львові, на вул. Городоцька, 20, водій ОСОБА_1 , будучи причетним до ДТП, залишив місце події, не повідомивши про це орган чи підрозділ поліції, тобто, вчинив адміністративне правопорушення , передбачене ст.122-4 КУпАП.

Окрім цього, 13.06.2023 року о 20 годині 35 хвилин у м. Львові, на вул. Городоцька, 20, водій ОСОБА_1 керував тз Skoda Octavia днз НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил Дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На постанову судді представник ОСОБА_1 адвокат Олексів В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 30 жовтня 2023 року в частині притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст 130 КУпАП та постановити нову ухвалу якою закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт зазначає, що ознайомившись із зазначеною постановою, вважає, що вона не відповідає вимогам перерахованих ним вище положень правових норм національного права, а також практики Європейського суду з прав людини.

Зазначає, що працівники поліції чітко не роз`яснили ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, в тому числі і право на захист.

Апелянт вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 025523 та схема-додаток до нього є неналежними та недопустимими доказами, які не підтверджують ні факту керування ОСОБА_1 автомобілем «Skoda Octavia» реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент ДТП, ні не встановлюють механізму ДТП, ні не обґрунтовують факту взагалі спричинення матеріальних збитків.

Вважає, що жодного обґрунтування об`єктивними фактичними даними того факту, що ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda Octavia» реєстраційний номер НОМЕР_1 13 червня 2023 року о 20 годині 35 хвилин в стані алкогольного сп`яніння немає.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисників адвокатів Мотринець І.М. та Олексіва В.В. про підтримання апеляційної скарги, перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні доводи, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Статтею 122-4 КпАП України передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до ст. 124 КпАП України передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до п.15.12 Правил дорожнього руху України водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодіння ним.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції..

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 Розділу ІІ Наказу № 1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За вимогами пунктів 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 13.06.2023 року серії ААД №508760; відеоматеріалами; письмовими поясненнями; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 13.06.2023 року.

Твердження апелянта про те, що працівники поліції не в повній мірі ознайомили ОСОБА_1 з його процесуальними правами, спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , де вказано, що останньому було роз`яснено його права і обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Переглядом долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозапису камери нагрудної поліцейського встановлено, що на відеозаписі зафіксовано увесь хід оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. Окрім того, відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 було повідомлено про наявні в нього ознаки стану алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився.

Щодо твердження апелянта про відсутність доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, оскільки сам ОСОБА_1 не заперечує того факту, що дійсно під час описаних подій перебував у нетверезому стані, оскільки після роботи святкував день народження знайомого.

Останній пояснював суду, що підійшовши в означений час до свого автомобіля, сів у нього, дістав запальничку, закурив, посидів, а коли вийшов, то побачив, що позаду в притул стоїть інша машина.

Апеляційний суд переконаний, що саме в цей момент, коли ОСОБА_1 сів у свій автомобіль, перебуваючи у нетверезому стані, то допустив його самовільний рух, намагаючись виїхати на проїжджу частину дороги.

Окрім того, у даному випадку, поліцейськими об`єктивно не могло бути забезпечено проведення відеофіксації факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки повідомлення про ДТП надійшло на лінію 102, а тому поліцейські прибули за викликом на місце події.

Вказані докази, якими стверджується факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 є логічними, послідовними, та такими, що взаємоузгоджуються між собою, а тому в апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в їх достовірності та допустимості.

Інші доводи апеляційної скарги в цілому повторюють пояснення ОСОБА_1 , які були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Олексіва В.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 30 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА