ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 687/472/24

Провадження № 33/4820/401/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 07 травня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , працює генеральним директором ТзОВ «Промінь Галичина»,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 605 грн 60 коп.

За постановою судді, під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь Галичина» встановлено наступні порушення генеральним директором ОСОБА_1 : підпункту 103.2 статті 103, підпункту 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02 грудня 2010 року (із змінами та доповненнями), ст.11 Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи, яку ратифіковано Законом № 412-VII від 04 липня 2013 року, де підприємство при здійсненні на користь нерезидента виплати інших доходів із джерелом їх походження з України, не утримано податок з таких доходів за ставкою у розмірі 15 відсотків від їх суми та за їх рахунок, та не сплачено до бюджету під час такої виплати податок на доходи нерезидента за 2017 - 2019 роки на загальну суму 12 131 203,00 грн в т.ч. 2017 рік - 5 853 506,00 грн, 2018 рік - 3 257 379,00 грн, 2019 рік - 3 020 318,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову судді Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 07 травня 2024 року скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Уважав, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що потягло за собою неповне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи.

Указував, що ТзОВ «Промінь Галичина» не погодилось з висновками податкового органу, викладеними в акті перевірки та податковому повідомленні рішенні, 17 квітня 2024 року за вих. №138 подало на податкове повідомлення-рішення від 27 березня 2024 року адміністративну скаргу до ДПС України.

Посилався на те, що станом на момент подання даної апеляційної скарги ця адміністративна скарга не розглянута, оскільки Рішенням від 30 квітня 2024 року ДПС України продовжила строк розгляду скарги до 15 червня 2024 року включно.

Отже, порушення за яке місцевий суд притягнув його до відповідальності є неузгодженим, а притягнення до відповідальності за неіснуюче правопорушення незаконним.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в адміністративній справі відсутні відомості про винесення контролюючим органом податкового повідомлення-рішення (ППР) на підставі акту позапланової виїзної перевірки, і те, що навіть у разі існування ППР його може бути оскаржено та за результатами оскарження таке податкове повідомлення-рішення може бути скасоване.

На його думку, суд першої інстанції не надав належної оцінки та аналізу наявним у справі доказам, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, внаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів, дійшов помилкового висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Окрім того, оскільки порушення щодо ведення податкового обліку, перераховані в акті документальної позапланової виїзної перевірки, відбулись в конкретному податковому періоді, а саме з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2019 року, то на момент розгляду справи закінчились строки накладення стягнення.

Апеляційний суд надавав ОСОБА_1 можливість брати участь у розгляді справи, завчасно і належним чином сповістив його про дату, час і місце судового засідання.

Указана особа в судове засідання не з`явилася, не повідомила про поважність причин нез`явлення до суду.

Відповідно до ч.3 ст.268 КУпАП при розгляді справ, передбачених ст.163-1 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Отже, за таких обставин з метою дотримання розумних строків її розгляду, нез`явлення ОСОБА_1 до суду не перешкоджає розгляду справи в його відсутності відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про таке.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення не дотримався.

Частина 1 ст.256 КУпАП містить вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків та потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Стаття 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення. Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ч.1 ст.163-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, в тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення №803/10/22-01-23-06/35578572 від 23 лютого 2024 року складено відносно генерального директора ТОВ «Промінь Галичина» ОСОБА_1 у зв`язку із порушенням ведення податкового обліку, яке полягало в порушенні підпункту 103.2 статті 103, підпункту 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02 грудня 2010 року (із змінами та доповненнями), ст.11 Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи, яку ратифіковано Законом № 412-VII від 04 липня 2013 року, де підприємство при здійсненні на користь нерезидента виплати інших доходів із джерелом їх походження з України, не утримано податок з таких доходів за ставкою у розмірі 15 відсотків від їх суми та за їх рахунок, та не сплачено до бюджету під час такої виплати податок на доходи нерезидента за 2017 - 2019 роки на загальну суму 12 131 203,00 грн, зокрема: 2017 рік - 5 853 506,00 грн, 2018 рік - 3 257 379,00 грн, 2019 рік - 3 020 318,00 грн, на підставі акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки № 3827/22-01-23-06/35578572 від 23 січня 2024 року.

Будь-які інші докази, окрім зазначеного акту та протоколу про адміністративне правопорушення, складеного заступником начальника відділу трансферного ціноутворення ГУ ДПС у Хмельницькій області, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до правової позиції, зазначеної в постанові КАС ВС від 08 вересня 2020 року у справі № П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків. Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акту, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акту перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Відповідно до п.54.3. ст.54 ПК України у випадку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку.

Якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом (п.54.5 ст.54 ПК України).

Пунктом 58.1. статті 58 ПК України визначено, що у випадку, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

При цьому статтями 55-56 ПК України передбачене право адміністративного та судового оскарження такого податкового повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків, у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання.

Під час процедури адміністративного оскарження обов`язок доведення того, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених цим Кодексом, або будь-яке інше рішення контролюючого органу є правомірним, покладається на контролюючий орган. Обов`язок доведення правомірності нарахування або прийняття будь-якого іншого рішення контролюючим органом у судовому оскарженні встановлюється процесуальним законом (п.56.4 ст. 56 ПК України).

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (п.56.18 ст.56 ПК України).

Із аналізу вказаних норм слідує, що якщо за результатами податкової перевірки складено акт, який містить висновки про встановлення факту недотримання чинного законодавства при виплаті доходів із джерелом їх походження з України на користь нерезидента, контролюючим органом приймається повідомлення-рішення, у якому ним визначається сума грошового зобов`язання, яке платник податків має право оскаржити.

Так, висновки про виявлення порушень викладено в акті документальної позапланової виїзної перевірки від 23 лютого 2024 року №3872/22-01-23-06/35578572, який був складений після проведеної перевірки ГУ ДПС у Хмельницькій області ТОВ «Промінь Галичина» з питання дотримання чинного законодавства при виплаті доходів із джерелом їх походження з України на користь нерезидента за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2019 року.

За результатами перевірки підприємству направлено податкове повідомлення-рішення від 27 березня 2024 року №6623/22-01-23-06/35578572 (отримано 04 квітня 2024 року) на загальну суму 15 164 004 грн (основний платіж 12 131 203,00 грн та 3 032 801 грн штрафна (фінансова санкція)).

ТОВ «Промінь Галичина» не погодилось з висновками податкового органу, викладеними у вищенаведеному акті перевірки та податковому повідомленні-рішенні, та 17 квітня 2024 року за вих. №138 подало на податкове повідомлення-рішення від 27 березня 2024 року №6623/22-01-23-06/35578572 адміністративну скаргу до ДПС України через Електронний кабінет ДПС України.

Наразі адміністративна скарга не розглянута, оскільки Рішенням від 30 квітня 2024 року №12552/6/99-00-06-01-02-06 ДПС України продовжила строк розгляду скарги до 15 червня 2024 року включно.

Отже, закономірно допускати, що в ході перевірки визначене в такому повідомленні-рішенні порушення ведення податкового обліку може не підтвердитися, а тому за результатами оскарження податкове повідомлення-рішення може бути скасоване.

Якщо, за результатами розгляду вимоги адміністративної скарги не будуть задоволені, ТОВ «Промінь Галичина» може оскаржити спірне податкове повідомлення-рішення до суду відповідно до ст.56 ПК України.

Відтак, платник податків має право на оскарження такого рішення контролюючого органу, відтак наразі підстав для притягнення платника податків за порушення порядку податкового обліку не має.

Тому складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, слід визнати передчасним.

Вищенаведені обставини залишились поза увагою місцевого суду, який бездоказово послався на доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні цього адміністративного правопорушення.

Окрім цього, апеляційний суд зазначає, що часом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, є не момент його виявлення контролюючими органами, а день подання суб`єктом оподаткування відповідної звітності або наступний день після дати кінцевого терміну, коли така звітність мала бути подана, при цьому саме правопорушення не є триваючим.

Відповідно до положень ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Порушення щодо ведення податкового обліку, перераховані в акті документальної позапланової виїзної перевірки, відбулись в конкретному податковому періоді, а саме з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2019 року.

Оскільки, на думку автора протоколу про адміністративне правопорушення, інкриміновані в ньому дії було вчинено в період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2019 року, а адміністративне стягнення щодо ОСОБА_1 застосовано місцевим судом 07 травня 2024 року, то апеляційний суд, серед іншого, зауважує, що на час постановлення рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності, строки для накладення адміністративного стягнення закінчились.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, що призвело до ухвалення помилкової постанови за результатами розгляду справи..

Зі змісту ст.62 Конституції України вбачається, що ніхто не може бути підданий покаранню інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог чинного адміністративного законодавства, а саме статей 9, 33, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Ураховуючи вищенаведене, на думку апеляційного суду, при прийнятті постанови суд першої інстанції не надав належної оцінки та аналізу наявним у справі доказам, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, внаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів, дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, постанову Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 07 травня 2024 року слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 07 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1ст.163-1 КУпАП скасувати

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Матущак М.С.