Справа № 944/1544/24
Провадження №3/944/1459/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2024 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Матвіїв І.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за ст.124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

16 березня 2024 року о 23 год 45 хв ОСОБА_1 в м.Новояворівськ по вул.Шевченка,10 Яворівського району Львівської області, керував транспортним засобом марки «BMW 520I» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім цього, 16 березня 2024 року о 23 год 45 хв ОСОБА_1 в м.Новояворівськ по вул.Шевченка,10 Яворівського району Львівської області, керуючи транспортним засобом марки «BMW 520I» д.н.з. НОМЕР_1 під час обгону не врахував дорожньої обстановки,не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen Sharan» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали технічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3б, 13.3 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винуватим себе не визнав, Зазначив, що жодних доказів про вчинення ним адміністративного правопорушення немає, на момент зіткнення транспортних засобів автомобілем марки «BMW 520I» д.н.з. НОМЕР_1 керував його товариш, який після зіткнення не міг вибратися з салону автомобіля, оскільки спрацювала подушка безпеки, він знаходився в авто в якості пасажира, після зіткнення вийшов до ОСОБА_2 і спілкувався з останнім. Окрім цього додав, що саме ОСОБА_2 було порушено правила дорожнього руху, які стали причиною ДТП.Просить суд адміністративну справу про вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що 16 березня 2024 року близько 23 год 45 хв в м.Новояворівськ по вул.Шевченка,10 Яворівського району Львівської області здійснюючи маневр повороту, відчув сильний удар в бік автомобіля, в подальшому саме ОСОБА_1 вийшов з автомобіля марки «BMW 520I» д.н.з. НОМЕР_1 з боку водія, перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння та просив не викликати поліцію, вважає, що ОСОБА_1 порушено правила дорожнього руху, які стали причиною ДТП.

Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, які брали участь у її розгляді, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень стверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №653444 від 12.03.2024 року;тестуванням на алкоголь до протоколу серії ААД №653444 від 12.03.2024 року, згідно якого результат тесту 1.97 проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписами на CD-диску, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 повідомив, що мала місце ДТП, однак зазначає, що був якості пасажира, декілька осіб жіночої статі зазначають, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, вчинив зіткнення та виходив з автомобіля з місця водія. В подальшому пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат становить 1.97 проміле, постановою про накладення адміністративного стягнення серії БАД №960957 від 12.03.2024;.

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №653445 від 12.03.2024 року; схемою місця ДТП від 12.03.2024 року; постановою про накладення адміністративного правопорушення серії ББА №596709 від 04.04.2024 року, поясненнями потерпілого та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності наданими під час розгляду справи, а також іншими доказами, які наявні в матеріалах справи.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративні правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.9 (а) Правил дорожнього руху - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За такого, ОСОБА_1 , який реалізував своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06.11.2015 року; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року.

Оцінивши надані докази в сукупності, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

В діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП.

При вирішенні даної справи суд враховує характер вчинених адміністративних правопорушень, особу порушника та ступінь його вини.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Суд відхиляє покликання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про те, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, в подальшому працівники поліції з порушенням інструкції пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, та розцінює як спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

При вирішенні даної справи суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника та ступінь його вини.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи, майнового стану та ступеню вини ОСОБА_1 , характеру та суспільної небезпеки вчинених ним правопорушень, суд вважає, що ОСОБА_1 з урахуванням безальтернативності покарання слід призначити стягнення у вигляді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Статтею 40-1КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 гривень.

Керуючись ст.221, 283, 284 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення з урахуванням ч.2 ст.36 за ст.124, ч.1 ст.130 - штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 грн (Сімнадцять тисяч гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять ) гривень 60 копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

Суддя І.М.Матвіїв