ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2024 Справа №607/15357/24 Провадження №3/607/6699/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., розглянувши матеріали справ, які надійшли з Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Йосипівка Козівського району Тернопільської області, громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця, який раніше притягався до адміністративної відповідальності постановами Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.06.2023 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та від 29.11.2023 року за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

09.07.2024 року близько 12 год 15 хв, ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування на час дії термінового заборонного припису, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, а саме: висловлював словесні образи та погрози, а також наніс стусан рукою в ділянку голови, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному чи психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Окрім цього, 09.07.2024 року близько 20 год 50 хв ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування на час дії термінового заборонного припису, та будучи особою, стосовно якої винесений терміновий заборонний припис серії АА №331918 від 09.07.2024 року, перебуваючи у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , нецензурно виражався на адресу ОСОБА_2 , у зв`язку з чим не виконав вказаний терміновий заборонний припис, а саме: заборону на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, а також заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи, що по даним матеріалам про адміністративні правопорушення притягується до адміністративної відповідальності одна і та ж особа, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи по суті, провадження у справах про адміністративні правопорушення №607/15357/24 (провадження №3/607/6699/2024) та №607/15359/24 (провадження №3/607/6701/2024) щодо ОСОБА_1 підлягають об`єднанню в одне провадження.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справ, що стверджується даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАД №162136 та серії ВАД №277014 від 09.07.2024 року, примірники яких були вручені ОСОБА_1 , останній, не повідомивши причин своєї неявки, в судове засідання не з`явився, із заявою про відкладення розгляду справ не звертався.

Також, на офіційному сайті суду в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення справи ОСОБА_1 до розгляду, до моменту розгляду справи були зазначені дата, час та місце її слухання.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Із матеріалів справи, зокрема, протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАД №162136 та серії ВАД №277014 від 09.07.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 знав, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 173-2 КУпАП щодо нього розглядатимуться Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 22.07.2024 року о 11 год 00 хв.

Отже, з урахуванням того, що ОСОБА_1 достеменно знаючи про дату, час та місце розгляду даної справи щодо нього, не повідомивши причин неявки, в судове засідання не з`явився, клопотань по відкладення розгляду справи не надав, беручи до уваги принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних матеріалів.

При вирішенні питання про розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд також враховує положення ст.268 КУпАП, згідно з якими адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстава для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч. 2 ст. 173-2 КУпАП відповідальність особи наступає у випадку вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з вказаних вище порушень.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 р. І Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з приписами п. 14 ч. 1 ст. 1 р. 1 вказаного Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до положень п. 17 ч. 1 ст. 1 р. І зазначеного Закону, фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 24 вказаного Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення (ч. 1 ст. 25 даного Закону).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП доведена матеріалами справи, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться у:

- протоколах про адміністративні правопорушення серії ВАД №162136 та серії ВАД №277014 від 09.07.2024 року, складених у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, де викладені обставини вчинення адміністративних правопорушень, які ставляться у провину ОСОБА_1 ;

- електронному рапорті інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Іваник Д.В. від 10.07.2024 року, зі змісту якого вбачається, що 09.07.2024 року о 12 год 49 хв надійшло повідомлення від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , про те, що чоловік військовослужбовець в стані сп`яніння наніс тілесні ушкодження заявниці та поводиться неадекватно, а також агресивно чіпляється до оточуючих. Прибувши за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції було виявлено заявницю ОСОБА_2 , яка повідомила, що її чоловік ОСОБА_1 вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме висловлював словесні образи, погрози, та наніс ляпас в ділянку обличчя;

- додатку 2 до Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події (пункт 1 розділу ІІ) протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09.07.2024 року, у якому зафіксовано усну заяву ОСОБА_2 про те, що 09.07.2024 року близько 12 год 15 хв громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: висловлював словесні образи в сторону своєї дружини ОСОБА_2 та погрожував фізичною розправою, після чого наніс стусан в ділянку голови;

- письмових поясненнях ОСОБА_2 від 09.07.2024 року, у змісті яких викладено аналогічні обставини, які зазначені у вищенаведеному додатку 2 до Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події (пункт 1 розділу ІІ) протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09.07.2024 року;

- копії термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №331918 від 09.07.2024 року, зі змісту якого вбачається, що у зв`язку із вчиненням ОСОБА_1 09.07.2024 року домашнього насильства щодо ОСОБА_2 , працівником поліції вжито заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника, а саме: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборону на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, на строк 5 діб (з 13 год 50 хв 09.07.2024 року до 13 год 50 хв 14.07.2024 року);

- копії додатку до Порядку проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (пункт 1 розділу ІІ) від 09.07.2024;

- електронному рапорті працівника поліції від 10.07.2024 року, зі змісту якого вбачається, що 09.07.2024 року о 20 год 58 хв надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , за будинком відбувається бійка між чоловіком та жінкою, поблизу яких є маленька дитина дворічного віку. Прибувши за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції було виявлено ОСОБА_2 , яка повідомила, що її чоловік ОСОБА_1 порушив вимоги ТЗП серії АА №331918 від 09.07.2024 року, а саме заборону на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи та заборону в будь-який спосіб контактувати із нею, а також висловлював словесні образи;

- рапорті заступника начальника СПДН ВППП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Гуменюка М.;

- копії письмових пояснень ОСОБА_2 від 09.07.2024 року, зі змісту яких вбачається, що 09.07.2024 року близько 20 год 50 хв її чоловік ОСОБА_1 порушив вимоги термінового заборонного припису серії АА №331918, а саме: заборону на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи, а також заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, а також висловлював на її адресу словесні образи;

- копії постанови судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.06.2023 року у справі №607/10655/23, яка набрала законної сили 18.08.2023 року, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень;

- копії постанови судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.11.2023 року у справі №607/21822/23, яка набрала законної сили 04.12.2023 року, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому судом приймаються до уваги. На думку суду, такі докази підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.

Таким чином, оцінюючи досліджені у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 , які мали місце 09.07.2024 року близько 12 год 15 хв та 09.07.2024 року близько 20 год 50 хв, наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки останній, будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування на час дії термінового заборонного припису, 09.07.2024 року близько 12 год 15 хв, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному чи психічному здоров`ю потерпілої, а також, будучи особою, стосовно якої винесений терміновий заборонний припис серії АА №331918 від 09.07.2024 року, перебуваючи у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , не виконав вказаний терміновий заборонний припис, а саме: заборону на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, та заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

При прийнятті рішення, суд також враховує й те, що ОСОБА_1 не скористався своїм правом взяти участь в судовому засіданні та надати суду пояснення та/або заперечення щодо викладених у складених відносно нього протоколах обставин.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 згідно зі ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Термін притягнення до адміністративної відповідальності не закінчився.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, судом не встановлено.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Отже, враховуючи характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень, що посягають на громадський порядок та громадську безпеку, дані про його особу, який є військовослужбовцем та раніше притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, ступінь вини, а також доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративних правопорушень, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосувати щодо нього, у відповідності з вимогами ст. 36 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки санкції за вчинені правопорушення є рівнозначними.

При цьому суд констатує відсутність у даному конкретному випадку правових підстав для застосування відносно ОСОБА_1 , який згідно з відомостями складених щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення є військовослужбовцем, інших видів адміністративних стягнень, передбачених санкцією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме у виді громадських робіт або адміністративного арешту, які є більш суворими у порівнянні з адміністративним стягненням у виді штрафу, з огляду на встановлену положеннями ч. 1 ст. 15 КУпАП заборону застосування, зокрема щодо військовослужбовців адміністративних стягнень у виді громадських робіт та адміністративного арешту.

За таких обставин, застосування такого заходу як штраф, на думку суду, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, згідно з якими судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), що у відповідності до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» становить 605,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 33-36, 40-1, 245, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення №607/15357/24 (провадження №3/607/6699/2024) та №607/15359/24 (провадження №3/607/6701/2024) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, об`єднаній справі присвоїти №607/15357/24.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративних правопорушень з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню подвійний штраф в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

СуддяІ. М. Царук