ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 673/1366/23

Провадження № 33/4820/214/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Смірнова В.В., за участю секретаря судового засідання Степанюка А.М., потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 , на постанову судді Деражнянського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2023 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , не працюючої,

закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Деражнянського міськрайонного суду Хмельницької області 22 грудня 2023 року якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_2 закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, потерпіла ОСОБА_1 26.02.2024 року подала апеляційну скаргу, в якій прохає оскаржувану постанову Деражнянського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2023 року - скасувати, винести нову постанову, якою притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Вважає, що постанова є незаконною і необґрунтованою. Вважає, що зміст постанови судді не відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 283,284 КУпАП. Крім того, ні ОСОБА_2 , ні вона не надавали пояснень в суді, що, на думку апелянта, призвело до ухвалення неправомірного рішення. Зазначає, що судом першої інстанції вона не повідомлялась про час та місце проведення судового засідання у зв`язку з чим, вона, як потерпіла, не змогла в повній мірі скористатися своїми правами.

Також в апеляційній скарзі апелянт прохає суд поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови Деражнянського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2023 року.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 не повідомлялась про час та місце проведення судового засідання не була присутньою в судовому засіданні першої інстанції .

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд виходить з наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст.248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і судом, який розглядає справу.

Така загальна (основна) засада (принцип) судочинства як рівність всіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в ч. 1 ст. 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного ч. 1 ст. 24 Основного Закону, і стосується, зокрема, сфери судочинства. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав (ст. 129 Конституції України, розділ I ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Отже, присутність особи, яка має право брати безпосередньо участь і виступати в суді, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, у передбачений законом строк і порядок оскаржити постанову по справі, є невід`ємним правом (правом на справедливий суд, гарантованим ст. 6 Конвенції), а для суддів усіх інстанції - важливим елементом законного і справедливого правосуддя.

По суті справу судом першої інстанції було розглянуто 22 грудня 2023 року, однак, відомостей про належне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи матеріали справи не містять.

Обмеження на реалізацію права на оскарження, яке може полягати у не поновленні строку скаржнику, порушить саму суть права. Фактично, без поновлення строку на подання апеляційної скарги, скаржник буде позбавлений на реалізацію важливого елемента права на справедливий суд, як право на звернення до апеляційного суду за захистом своїх прав.

З метою доступу до правосуддя, доходжу висновку про те, що строк на апеляційне оскарження постанови районного суду пропущений скаржником з поважних причин.

За таких обставин, клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Деражнянського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2023 року підлягає задоволенню.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_1 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 не з`явилась, до початку судового розгляду подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Статтею 245 КпАП України передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положенням ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суддя дотримався зазначених норм процесуального закону при розгляді даної справи, а його рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №964906 від 09.12.2023 року, 19.11.2023 року близько 16 год. 00 хв. кривдниця ОСОБА_2 , перебуваючи в АДРЕСА_2 умисно вчинила домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_3 , яке виражалось в образах нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Диспозиція частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статті, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ст. 1 Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Для правильної кваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності з підстав передбачених частиною 1 статті 173-2 КУпАП факт порушення вказаних прав повинен бути відображений у протоколі про адміністративне правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених у диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому. Разом з тим, вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами (наприклад аудіо/відео фіксацією), що є необхідним елементом складу даного правопорушення.

Відтак, з аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

В той час, як під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин, але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

Обґрунтовуючи свій висновок про відсутність домашнього насильства, суд посилався на наявні у матеріалах справи письмові пояснення ОСОБА_2 від 09.12.2023 року та ОСОБА_3 від 23.11.2023 року, в яких відсутні докази на підтвердження факту, який би свідчив про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, судом першої інстанції зазначено, що у матеріалах даної справи відсутні конкретні правові докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_2 економічного, фізичного та психологічного насильства, як це передбачено ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, суд обґрунтовано та на законних підставах закрив провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_2 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Цим самим спростовуються доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та доводам, наведеним у судовому засіданні суду першої інстанції, про закриття провадження.

Суд не має права збирати докази винуватості відповідно до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП.

Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Деражнянського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2023 року задовольнити, поновити строк ОСОБА_1 на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Деражнянського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2023 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Вікторія СМІРНОВА