Дата документу 05.03.2024
Справа № 334/8324/23
Провадження № 3/334/25/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Телегуз С.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 16.05.2006 року Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області,

за ст.124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

18.09.2023 року до суду з Управління патрульної поліції в Запорізькій області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №393767, складеного 10.09.2023 року інспектором взводу 2 роти 1 батальйону 3 УПП в Запорізькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Верещагіною В.В., 10.09.2023 року о 17:40 в м. Запоріжжя, Дніпровський район, на регульованому перехресті вул. Богдана Хмельницького та пр. Металургів, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Ford Sierra», д/н НОМЕР_2 , при повороті ліворуч на зелений сигнал світлофора, не надав перевагу в русі транспортному засобу «BMW 318», д/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого сталося зіткнення, під час якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, постраждалих немає, чим порушив вимоги п.16.6 ПДР України.

Тимчасово вилучені документи: посвідчення водія НОМЕР_4 від 01.08.2012 року.

11.10.2023 року до суду звернувся ОСОБА_1 з клопотанням про закриття адміністративної справи, в якому посилався на те, що 10.09.2023 року автомобіль «Форд Сієра» під його керуванням потрапив у ДТП, після чого відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначено, що 10.09.2023 року на перехресті вул. Б. Хмельницького та пр. Металургів у м. Запоріжжі він при повороті ліворуч на зелений сигнал світлофору не надав перевагу у русі автомобілю «БМВ» під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів, чим порушив п.16.6 ПДР, відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Вважає, що вказане у протоколі не відповідає дійсності та змісту вказаного пункту ПДР. Так, у п.16.6 Правил зазначено, що повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

В той же час, зі схеми ДТП та пояснень учасників слідує, що перед зіткненням він вже рухався по вул. Б. Хмельницького, а водій ОСОБА_2 по пр. Металургів. Таким чином він рухався для нього праворуч, а не в зустрічному напрямку. Більше того, коли для нього увімкнувся зелений сигнал світлофору, то у перпендикулярному напрямку по пр. Металургів, по якому рухався водій ОСОБА_2 , увімкнувся червоний сигнал світлофору, що виключало можливість одночасного руху транспортних засобів на перехресті у перпендикулярних напрямках.

Тому він вважає, що з викладеного у протоколі та інших доказах, долучених до справи, вочевидь в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Оскільки суд не є обвинувачем у справі, то він позбавлений можливості змінювати фабулу адміністративного правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Прохав закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

23.10.2023 року до суду звернувся потерпілий ОСОБА_2 з запереченнями на клопотання про закриття провадження у справі, в яких посилався на те, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом, схемою ДТП, поясненнями самого ОСОБА_1 та поясненнями потерпілого ОСОБА_2 .

Згідно протоколу ОСОБА_1 порушив п.16.6 ПДР, при цьому від ОСОБА_1 не надходило жодних зауважень ані щодо обставин, відображених у протоколі, ані щодо правильності складання схеми ДТП.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він здійснив поворот ліворуч та не надав перевагу транспортному засобу, яким керував ОСОБА_2 , при цьому ні про які порушення ПДР з боку водія ОСОБА_2 в своїх поясненнях ОСОБА_1 не повідомляв, тому відсутні переконливі доводи для закриття провадження у справі.

Прохав відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі про адмінправопорушення за ст.124 КУпАП.

23.10.2023 року постановою суду призначено у справі судову інженерно-транспортну експертизу за експертною спеціальністю «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод». Проведення експертизи доручено експертам Запорізького НДЕКЦ МВС України. На розгляд експертизи поставлено наступні запитання: 1) Як з технічної точки зору в даній дорожній ситуації повинні були діяти водії автомобілів «Ford Sierra», д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , та «BMW 318», д/н НОМЕР_3 , ОСОБА_2 для забезпечення безпеки руху? 2) Чи є в діях водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 невідповідності вимогам пунктів Правил дорожнього руху України, саме які? 3) Чи є в діях водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 невідповідності вимогам пунктів Правил дорожнього руху України, що знаходяться, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з подією пригоди? Під час проведення експертизи врахувати вихідні дані, які містяться в протоколі та в додатку до протоколу про адміністративне правопорушення - схемі місця ДТП, в поясненнях, долучених до матеріалів адміністративної справи.

29.01.2024 року до суду надійшов висновок експерта від 08.01.2024 року №СЕ-19/108-23/18600-ІТ, відповідно якого:

За свідченнями ОСОБА_1 - водій ОСОБА_1 повинен був керуватися вимогами пп.10.1, 16.6 Правил дорожнього руху. В повному обсязі встановити як повинен був діяти водій ОСОБА_1 можливо лише після надання в розпорядження експерта додаткових вихідних даних. Встановити як повинен був діяти водій ОСОБА_2 , з урахуванням свідчень ОСОБА_1 , не є можливим.

За свідченнями ОСОБА_2 - водій ОСОБА_2 повинен був керуватися вимогою п.12.3 Правил дорожнього руху. В повному обсязі встановити як повинен був діяти водій ОСОБА_2 можливо лише після надання в розпорядження експерта додаткових вихідних даних. Водій ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.8.7.3 е) Правил дорожнього руху.

З урахуванням свідчень ОСОБА_2 дії ОСОБА_1 не відповідають вимозі п.8.7.3 е) Правил дорожнього руху. В повному обсязі оцінити дії учасників даної пригоди можливо після надання додаткових даних. Причинний зв`язок можливо встановити після повної оцінки дій учасників даної пригоди.

05.03.2024 року учасники справи в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на їх користь.

Диспозиція ст.124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Отже, умовами настання адміністративної відповідальності за вказаною статтею є: 1) наявність порушень учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху; 2) наявність пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; 3) наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Відсутність хоча б однієї з вищевказаних умов не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Так, п.8.7.3 е) ПДР України передбачено, що сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків. Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух.

Пунктом 16.6 ПДР України передбачено, що повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ст.124 КУпАП органом поліції до матеріалів справи додано такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №393767 від 10.09.2023 року; схему місця ДТП від 10.09.2023 року; письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 10.09.2023 року; фото з місця ДТП, які було досліджено судом.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та схеми місця ДТП від 10.09.2023 року ОСОБА_1 звинувачується в порушенні вимог п.16.6 ПДР України, в той час як згідно висновку експерта від 08.01.2024 року №СЕ-19/108-23/18600-ІТ, з урахуванням свідчень потерпілого ОСОБА_2 дії ОСОБА_1 не відповідають вимозі п.8.7.3 е) ПДР України.

Однак, в межах розгляду справи про адміністративне правопорушення суд не має права в порушення принципу змагальності та диспозитивності, принципу рівності сторін, перебирати на себе функції обвинувачення та змінювати кваліфікацію дій ОСОБА_1 .

Відповідно ст.ст. 1,8 Конституції України - Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Частиною 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

У справі «Малофєєва проти Росії» (Рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно Рішення від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08) ЄСПЛ зазначив, що за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

За висновками Верховного Суду, викладеними у Постанові від 18.07.2019 року у справі №216/5226/16-а (2-а/216/33/17), притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі №536/1703/17 (К/9901/3839/17).

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Тому, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, зазначає, що вказані та досліджені судом докази у своїй сукупності не доводять поза розумним сумнівом наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме: порушення вимог п.16.6 ПДР України.

Відповідно п.3 ч.1 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про закриття справи.

Відповідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, керуючись ч.3 ст.62 Конституції України, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме: порушення вимог п.16.6 ПДР України, у зв`язку з чим відповідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 7, 124, 245, 247, 251, 252, 276, 278, 280, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.124 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду.

Суддя: С.М.Телегуз