ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1822/24 Справа № 195/747/24 Суддя у 1-й інстанції - Колодіна Л.В. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: захисника Константінової Т.М.(в режимі відеоконференції), переглянувши апеляційну скаргу останньої, на постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2024 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 20 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Районним судом встановлено, що ОСОБА_1 05 травня 2024 року о 21:15 годині на 25 км автодороги Р73 у Нікопольському районі керував транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ 2121, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд проводився на місці із застосуванням приладу Drager, тест №1017, з результатом тесту 1,35‰, чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутності складу правопорушень, так як протокол про адміністративне правопорушення не належним доказ, в ньому відсутні докази ознайомлення з документом ОСОБА_1 , оскільки відсутній підпис, який теж відсутній в інших долучених до протоколу матеріалах. При цьому, матеріалами не підтверджується факт встановлення працівниками поліції особи ОСОБА_1 , та як переконався в цьому районний суд.

Додатково направила доповнення де зазначила про не доведення матеріалами справи факту керування.

В апеляційному суді захисник підтримала вимоги апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

За змістом статті 294 КУпАП, апеляційний перегляд здійснюється в межах апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції про визнання винуватим ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП є законними та обґрунтованими.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Районний суд дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина підтверджується дослідженими районним судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення в якому викладено обставини правопорушення; відеозаписом на якому зафіксовано обставини подій; Актом огляду водія; чеком приладу Драгер, який підтверджує результат огляду 1, 35%; простановою про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП, за керування автомобілем без свідоцтва на реєстрацію транспортного засобу.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги, що не зрозуміло яким чином було встановлено особу ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення видно, що особу було встановлено за посвідченням водія НОМЕР_2 від 15 вересня 2006 року, а згідно відеозапису даний документ ОСОБА_1 пред`явив через застосунок Дія. Отже особу працівники поліції встановили, а не підписання протоколу та інших матеріалів не свідчить про зворотнє.

Стосовно доводів апеляційної скарги про не доведення факту керування, то вони під час апеляційного перегляду не знайшли свого підтвердження, оскільки під час апеляційного перегляду було здійснено дослідження відеозапису подій відповідно до якого працівники поліції встановили хто керував автомобілем ВАЗ 2121, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та ним виявився ОСОБА_1 , який не заперечував даного факту. При цьому ОСОБА_1 хотів сплатити штраф на місці. Отже пояснення захисника надані в судовому засіданні, що автомобілем керувала інша особа, яка зазначила про це на відеозаписі, враховуючи вказані обставини, не беруться до уваги.

Доводів, які б свідчили про неправильність прийнятого судом І інстанції рішення в апеляційній скарзі не наведено.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький