Номер провадження: 33/813/382/24
Головуючий у першій інстанції Войтов Г.В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Трофименка О.О.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Лебедіна Юрія Юрійовича на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року до Київського районного суду м. Одеси від Управління патрульної поліції в Одеській області надійшли матеріали адміністративного провадження разом з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 552052 від 04.10.2023 року, складеного відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2023 року визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування всіма видами транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 користь держави судовий збір в сумі 536 гривень 80 копійок.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Лебедін Юрій Юрійович подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2023 року та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що надані органом поліції матеріали є недостатніми для підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього докази містять в собі суперечливі та сумнівні відомості, що не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом»; докази по справі зібрані поліцейськими з порушенням норм діючого законодавства. Так, апелянт вказує, що відеозаписом подій підтверджено, що ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими, які запропоновали йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, хоча не зрозуміло, яким чином поліцейські виявили у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі та, прибувши до медичного закладу, ОСОБА_1 не мав фізичної можливості здати зразок сечі для проведення аналізу на предмет наркотичного сп`яніння, що було розцінено поліцейськими як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, хоча ОСОБА_1 не відмовлявся від такого огляду та запропонував здати на аналіз інший матеріал - кров, що передбачено чинним законодавством. Крім того, апелянт зазначає про порушення поліцейськими двочасового строку проведення медичного огляду. Також, скаржник зазначив, що на розгляді Київського районного суду м. Одеси перебували інші справи відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, проте суд не здійснив об`єднання матеріалів справи і допустив триразове притягнення апелянта до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи на 26.01.2024 року на 11-30 год. шляхом направлення повідомлення на засоби зв`язку, що вказані апелянтом в апеляційні скарзі для оперативного зв`язку, ОСОБА_1 та його адвокат Лебедін Ю.Ю. в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися.

Адвокат Лебедін Ю.Ю., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав до суду заяву про відкладення розгляду справи, пославшись на те, що він не зможе бути присутнім в судовому засіданні 26.01.2024 року, оскільки приймає участь в іншому судовому засіданні в Біляївському районному суді Одеської області, а ОСОБА_1 не є юристом за фахом, у зв`язку з чим не може належним чином захистити свої права та інтереси в суді без захисника. До заяви додано копію ордеру серії ВН № 1326994 від 24.01.2024 року про представництво адвокатом Лебедіним Ю.Ю. інтересів ОСОБА_3 на підставі договору про надання правової допомоги № 24/01/2024 від 24.01.2024 року та роздруківку інформації про призначення справи відносно ОСОБА_4 в Біляївському районному суді Одеської області.

Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Також, ч. 2 ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Проаналізувавши подану адвокатом Лебедіним Ю.Ю., як захисником Гасимова Ф.М., заяву про відкладення судового засідання, апеляційний суд доходить висновку про відхилення даної заяви, оскільки з наданих доказів вбачається, що розгляд іншої справи за участі адвоката призначений на 26.01.2024 року на 10-00 год., проте адвокат у відповідній заяві не вказує про існування в нього об`єктивно обумовлених труднощів чи перешкод, що можуть завадити йому приєднатися до судового засідання суду апеляційної інстанції, що призначений на 26.01.2024 року на 11-30 год., в режимі відеоконференції. Крім того, про розгляд справи, що розглядається в суді апеляційної інстанції на 26.01.2024 року на 11-30 год., адвоката було повідомлено за вказаними ним засобами зв`язку заздалегідь, а саме 12.01.2024 року, що підтверджується довідковою про доставку повідомлення у додаток «Viber» та довідкою про доставку електронного лита, а договір про надання правової допомоги ОСОБА_4 адвокат уклав 24.01.2024 року, тобто знаючи про свою зайнятість у розгляді в суді апеляційної інстанції справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

За таких підстав, а також враховуючи, що апелянт реалізував своє право на викладення відповідних аргументів в апеляційній скарзі, а наявних у праві матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, апеляційний суд не вбачає поважних причин для відкладення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписи ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно особа знаходилася в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовуючи до нього адміністративне стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Проте, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі. Обставини, які зазначені посадовими особами у протоколі про адміністративне правопорушення, повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі.

За приписами ст. 251 КУпАП, тягар доказування доведеності вини особи у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення покладається на уповноважену службову особу, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, тобто у даному конкретному випадку, на поліцейського.

Для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, апеляційним судом повторно досліджено докази, що зібранні працівниками поліції у підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 552052 від 04.10.2023 року вбачається, що водій ОСОБА_1 03 жовтня 2023 року о 23-02 годин на вул. Фонтанська дорога, 54 в м. Одесі, керував автомобілем Lexus ІS 350, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці, що погано реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законному порядку водій своїми діями ухилився, тобто відмовився, що зафіксовано на боді-камеру 474573. Вказані дії ОСОБА_1 працівники поліції кваліфікували, як порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 1).

У відповідності до пояснень ОСОБА_1 , що надані поліцейському 04.10.2023 року та містяться на окремому аркуші, ОСОБА_1 вказав, що він рухався по вул. Фонтанська дорога. Приблизно 23-00 год. його зупинив патруль поліції біля вул. Фонтанська дорога, 54. Під час зупинки співробітники поліції, не ознайомивши з його правами, запропонували пройти медичний огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_1 погодився та проїхав до медзакладу за адресою: м. Одеса, вул. Воробйова, 9, де ОСОБА_1 запропоновано здати сечу для встановлення стану сп`яніння. ОСОБА_1 погодився, але через неможливість відбору такого біоматеріалу він запропонував здати кров, але йому було відмовлено. В поясненнях наголошено, що ОСОБА_1 не відмовлявся від здачі біоматеріалу з метою проходження огляду на стан сп`яніння (а. с. 3).

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного працівником поліції 03.10.2023 року о 23-20 год. відносно ОСОБА_1 встановлено, що в результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці, що погано реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 своїми діями ухилявся, тобто відмовився (а. с. 4).

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 552052 від 04.10.2023 року додано відеозапис з портативного відеореєстратора поліцейського № 474573, дослідженням якого встановлено, що ОСОБА_1 зупинили співробітники поліції за порушення Правил дорожнього руху України. Під час розмови поліцейський запідозрив, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим запропонував йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. ОСОБА_1 погодився пройти огляд, проте наголосив про необхідність дочекатись приїзду його адвоката. Отримавши консультацію адвоката та прибувши до медичного закладу, ОСОБА_1 неодноразово намагався здати зразок біологічного середовища сечі, проте фізично не міг його здати. На вимогу ОСОБА_1 про необхідність випити води поліцейський повідомив йому, що у зв`язку з комендантською годинною неможливо придбати воду. На пропозицію ОСОБА_1 здати інше біологічне середовище, зокрема кров, поліцейський повідомив, що здати кров в медичному закладі не має можливості. Після невдалих спроб здати зразок сечі для проходження огляду на стан сп`яніння поліцейських розцінив такі дії ОСОБА_1 , як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння та склав відносно нього протокол за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Поліцейський ознайомив ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 по суті події надав письмові пояснення (а. с. 5).

Відповідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), являється самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З положень, закріплених в ст. 266 КУпАП, вбачається, що особи, які керують, зокрема транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Огляд особи на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд осіб на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд особи на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. У разі відсторонення особи від керування, зокрема транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Аналогічні положення, але з деталізацією дій поліцейського під час огляду водія на стан сп`яніння, містяться в Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок № 1103) та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція № 1452/735).

Зокрема, положеннями п. 2 - 4 розділу І Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У відповідності до п. 3 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Згідно положень п. 7, 8 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Відповідно до п. 12 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу (п. 13 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735).

Також, положення п. 7 Порядку № 1103 встановлюють, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Згідно п. 8 Порядку № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Частина 2 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» визначає, що поліцейські можуть застосовувати превентивні заходи, до яких відповідно до ст. 31 цього Закону віднесено застосування засобів відеозапису.

Положення щодо регулювання застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, щодо доступу до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, щодо порядку зберігання, видачі та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів, регулюються Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026).

Підпунктом 1 п. 2 розділу І Інструкції № 1026 передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Портативний відеореєстратор це пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського (п. 3 розділу І Інструкції № 1026).

Згідно п. 5 розділу ІІ Інструкції № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Апеляційний суд звертає увагу, що судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості тощо.

Слід також зазначити, що відео-фіксація правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є об`єктивним доказом у справі, оскільки виключає суб`єктивне висвітлення поліцейським обставин справи й здійснюється ним відповідно ст. 251, 266 КУпАП, ст. 30, 40 Закону України «Про національну поліцію», Інструкції № 1026, та надає можливість суду об`єктивно встановити всі обставини у справі.

Проаналізувавши обставини у справі, що встановлені апеляційним судом під час здійснення всебічного й повного дослідження доказів по справі, надання їм об`єктивної оцінки, апеляційний суд констатує, що матеріали справи, поза розумним сумнівом, не підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні 03.10.2023 року правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, з долученого до справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, проїхав з працівниками поліції до медичного закладу та надав згоду на відібрання біологічного середовища, у зв`язку з чим неодноразово намагався здати зразок сечі, проте не мав фізичної можливості через відсутність достатньої кількості рідини в організмі і просив надати йому води для полегшення здачі сечі, але ані медичний працівник, ані працівники поліції води ОСОБА_1 не дали, поясняючи її відсутністю. Разом з тим, медичним працівником не було вжито заходів для дослідження будь-якого іншого біологічного середовища, не взято кров для дослідження, про що наполягав сам ОСОБА_1 .

Пояснення на відеозаписі поліцейських, що даний медичний заклад не проводить аналіз на стан сп`яніння з іншим, крім сечі, біологічним середовищем, зокрема крові, не можуть бути взятими до уваги, оскільки дані аналізи передбачені Інструкцією і громадянин, якого доставляють на огляд на стан сп`яніння вправі очікувати наявність можливості здати ним інше, крім сечі, біологічне середовище на дослідження, зокрема у разі об`єктивної неможливості здати на аналіз сечу у зв`язку з не створенням в медичному закладі можливості вжити у достатній кількості питну воду для полегшення здачі сечі.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, до адміністративної відповідальності притягується водій, який відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Зміст Інструкції № 1452/735 дає підстави вважати, що з метою проходження огляду на стан сп`яніння водій має право здати в медичному закладі таке біологічне середовище, як слину, сечу та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а також кров.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

За встановлених обставин апеляційний суд приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги про недоведеність вини ОСОБА_1 частково заслуговують на увагу.

Зокрема, апеляційний суд зауважує, що матеріали справи не містять достатніх даних, які свідчать про те, що ОСОБА_1 відмовлявся від проведення огляду на стан сп`яніння у медичному закладі або своєю поведінкою перешкоджав у проведенні такого огляду та відмовлявся виконувати законні і обґрунтовані вимоги лікаря медичного закладу, які відповідали вимогам зазначеної Інструкції.

Таким чином, вбачається, що суд першої інстанції у порушення вимог ст. 280 КУпАП не з`ясовав усіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Таким чином, підсумовуючи вище викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджено, поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, оскільки відповідно до змісту ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, тому постанову районного суду необхідно скасувати, а провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

На підставі викладеного й керуючись ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Лебедіна Юрія Юрійовича задовольнити частково.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2023 року скасувати та провадження у справі № 947/32505/23 про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити з підстави пункту першого частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе