Єдиний унікальний номер 719/325/24
Номер провадження 3/719/169/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року м. Новодністровськ

Суддя Новодністровського міського суду Чернівецької області Луців О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 НОМЕР_1 прикордонного загону, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №287406 від 13.04.2024 року, вбачається, що 13.04.2024 року о 22 год. 00 хв. на відстані 15000 метрів до лінії державного кордону на напрямку 0107/06 прикордонного знаку був затриманий ОСОБА_1 прикордонним нарядом «Контрольний пост», на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в адміністративних межах м. Новодністровськ Дністровського району Чернівецької області у контрольованому прикордонному районі, за спробу незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 9,12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Розгляд справи здійснювався за відсутності ОСОБА_1 , який до суду не з`явився, однак 13.05.2024 року ОСОБА_1 подав клопотання, у якому просив перенести розгляд справи за його місцем проживання у зв`язку з територіальною віддаленістю від місцезнаходження суду, що свідчить про обізнаність ОСОБА_2 про дату, час та місце судового засідання.

Розглянувши подане клопотання суддя дійшла наступних висновків.

Згідно з ч. 2ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Місце розгляду справи про адміністративне правопорушення визначається відповідно до положень ст. 276 КУпАП. За загальним правилом, яке встановлено нормами ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП за місцем проживання порушника статтею 276 КУпАП не передбачено, а вказано, що правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП має розглядатись за місцем виявлення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначається місце вчинення адміністративного правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушенняне містить норми, яка передбачає можливість направлення справи про притягнення до адміністративної відповідальності за підсудністю до іншого суду, а вирішення питання про зміну підсудності розгляду справи про адміністративні правопорушення у спосіб, не передбачений законодавством, є порушенням права на розгляд справи судом, встановленим законом.

Слід зазначити, що вимогами п. 1 ч. 1 ст. 278 КУпАП передбачено, що в першу чергу орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання про те, чи належить до його компетенції розгляд даної справи та приймає рішення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, з метою забезпечення права особи на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод доходжу до переконання, що матеріали справи відносно ОСОБА_1 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП належить розглядати за місцем виявлення правопорушення, тому клопотання задоволенню не підлягає.

Суддя дослідивши докази, дійшла наступних висновків.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст.251 КУпАП).

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року заява №926/08), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідальність за ч.1 ст.204-1 КУпАП настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом. Усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника.

Суддя вважає, що факт спроби перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску ОСОБА_1 належними доказами не зафіксовано. При цьому, суддя критично оцінює наявні у справі письмові докази, які нібито підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки такі докази не містять у собі достовірних фактичних даних, сукупність яких надала б суду підстави прийти до переконливого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Так, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №287406 від 13.04.2024 року, протоколу про адміністративне затримання від 13.04.2024 року, письмових пояснень ОСОБА_1 від 13.04.2024 року, рапорту помічника начальника відділу-начальника кінологічного відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 старшого лейтенанта ОСОБА_3 від 13.04.2024 року, було зупинено транспортний засіб, в якому перебував ОСОБА_1 .

Разом з тим, вказані докази не містять жодних фактичних даних, які б підтверджували як мету особи на спробу незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску, так і факту вчинення таких дій безпосередньо ОСОБА_1 , а лише констатують факт затримання ОСОБА_1 під час його руху на автомобілі на значній відстані від лінії державного кордону.

При цьому, на думку судді, сам по собі факт руху вказаної особи у транспортному засобі в напрямку від лінії державного кордону не свідчить про бажання такої особи незаконно перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску.

Отже, оцінюючи вищевикладені докази у їх сукупності, суддя вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, у визначеному законом порядку не доведена.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато,а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суддя дійшла висновку, що адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.204-1 КУпАП слід закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На підставі ст.ст.7, 204-1, 247, 251, 252, 255, 283, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду через Новодністровський міський суд Чернівецької області.

Суддя: