Справа №642/6665/23
Провадження №3/642/4/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року суддя Ленінського районного суду м.Харкова Грінчук О.П., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Азербайджана, непрацюючий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №604009 від 07.11.2023, 07.11.2023 о 15-45 год. в м.Харкові, вул. Різдвяна, 11, ОСОБА_2 керував т.з. ВАЗ 21083, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, неприродня блідість, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД відмовився. Відносно ОСОБА_3 складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 адвокат Бєлай С.В. проти інкримінованого його підзахисному адміністративного правопорушення заперечував з наступних підстав. Зазначив, що патрульними поліцейськими не зазначено причину зупинки ОСОБА_3 , при цьому, під час зупинки останній повідомив, що в нього рак, відсутня одна легеня, він є інвалідом 2 групи, про що надав відповідні документи, після чого патрульні поліцейські з необгрунтованих причин сказали, що ОСОБА_4 необхідно пройти тест, не пояснивши який та чому. Тоді ОСОБА_5 , будучи іноземцем, не повністю розуміючи мову, почав телефонувати своєму адвокату. ОСОБА_5 погодився пройти огляд, однак, просив зачекати приїзду його адвоката, на що йому поліцейські відмовили, що є порушенням його права на захист. При цьому, працівники поліції, знаючи, що ОСОБА_5 є іноземцем, не повністю розуміє мову, не запропонували йому перекладача або адвоката. Після цього, не чекаючи приїзду захисника, поліцейські почали складати відносно ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за фактом відмови від проходження огляду, чим порушили його права. Також з відео вбачається, що поведінка ОСОБА_3 є адекватною та відповідає обставинам, тому вважає необгрунтованими ознаки наркотичного сп`яніння, зазначені в протоколі. На підставі викладеного, вважав, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_5 в судовому засідання підтримав пояснення та письмові заперечення свого адвоката.

Вислухавши ОСОБА_3 та його адвоката, дослідивши адміністративний матеріал, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає також у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В пункті 4 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції N 1452/735 від 09.11.2015 року зазначено ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п.6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби). Лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З відеозапису, наданого до матеріалу, вбачається, що працівниками поліції не зазначено причини зупинки ОСОБА_3 згідно вимог ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух», причин порушення водієм ПДР не зазначено, при зупинці працівник поліції запитав у водія ОСОБА_3 , чи все гаразд в нього. ОСОБА_5 одразу повідомив поліцейському, що в нього відсутня одна легеня, в нього рак, він є інвалідом 2 групи, на підтвердження чого надав їм документи. Потім працівники поліції повідомляють ОСОБА_4 про необхідність проходження огляду на встановлення стану сп`яніння, однак, не зазначають, якого саме стану алкогольного чи наркотичного - сп`яніння та не оголошують, які ознаки та якого саме сп`яніння у останнього було виявлено. На запитання ОСОБА_3 про причини проходження огляду працівники поліції зазначають, що у нього бліда шкіра та йому потрібно пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що останній погодився, однак, сказав, що зачекає дружину та свого адвоката, оскільки він є громадянином Азербайджану та не повністю розуміє мову, а також те, що відбувається. Після чого, працівники поліції не погодились чекати на його дружину та адвоката, та під час отримання ОСОБА_6 у телефонному режимі правової допомоги почали неодноразово з`ясовувати, чи погоджується він проїхати в медичний заклад на проходження огляду на стан сп`яніння, на що він надав згоду, однак, в присутності адвоката. Після чого працівники поліції почали складати протокол відносно нього за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому, з відеозапису вбачається, що працівниками поліції не роз`яснювались ОСОБА_4 його права за ст. 268 КУпАП, зокрема, щодо перекладача та отримання юридичної допомоги.

Так, матеріали справи не містять будь-яких даних про причину зупинки автомобіля. Також, в матеріалах справи відсутні відомості щодо складання матеріалів про вчинення будь-яких інших правопорушень ОСОБА_6 , що могло би стати причиною зупинки автомобіля.

За відсутності законних причин зупинки, в працівників поліції були відсутні підстави для вимоги про проходження ОСОБА_6 медичного огляду.

Також з поведінки ОСОБА_3 не вбачається наявності якихось ознак перебування у стані наркотичного сп`яніння, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення. Він поводить себе адекватно, відповідно обстановці. На вимогу працівників поліції пред`явив всі документи, які вимагались останніми, крім того, на запитання щодо блідості шкіри зазначив та надав на підтвердження медичні документи про стан його здоров`я.

З наданих ОСОБА_6 в судовому засіданні медичних документів вбачається, що йому присвоєна 2 група інвалідності, діагноз рак правої легені, він проходить хіміопроменеву терапію.

Окрім цього, з відеозапису вбачається, що фактично ОСОБА_5 не відмовлявся від проходження огляду, однак, просив зачекати його дружину та захисника, оскільки він є іноземцем та не розуміє мову.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право іноземця на перекладача закріплено в пункті 1 статті 5 Декларації про права людини відносно осіб, що не є громадянами країни, в якій проживають, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 13.12.1985 р. на виконання Міжнародних пактів про права людини, що ратифіковані Україною.

Про важливість забезпечення права особи на перекладача неодноразово наголошувалось в рішеннях Європейського суду з прав людини ( рішення від 28.11.1978 р. у справі «Лудіке, Белкасем і Коч проти ФРН», від 19.12.1989 р. у справі «Камазінскі проти Австрії», від 30.05.1980 р. у справі «Артіко проти Італії»).

Правовий статус іноземця передбачає обов`язок суб`єктів владних повноважень забезпечити йому реальну можливість реалізувати свої права, зокрема, право на перекладача, яке перебуває у взаємозв`язку з правом знати за що він затриманий, притягається до відповідальності і яка саме санкція до нього застосовується, оскільки від цього безпосередньо залежить наявність у нього чіткої практичної можливості оскаржити дії, які становлять втручання у його права.

Таким чином, дотримання права іноземця на перекладача при прийнятті суб`єктом владних повноважень рішень відносно нього є достатньою і необхідною правовою підставою вважати, що він обізнаний з його змістом і сутністю, а отже, знає або повинен знати про втручання в його права.

Забезпечення права людини на захист від обвинувачення у вчиненні злочину закріплено у ст. 11 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року та у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року Законом №475/97-ВР.

Згідно з п.п. «е» п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право, якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, одержувати безоплатну допомогу перекладача. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право, якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, одержувати безоплатну допомогу перекладача.

Положеннями ст.268 КУпАП визначені загальні правила участі захисника у справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, що передбачають обов`язкову участь захисника у справі про адміністративне правопорушення, відповідно, не передбачають порядку залучення захисника, у зв`язку з чим з метою додержання принципу законності судового провадження, суд приходить висновку про необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права кримінального процесуального права та вважає за необхідне керуватись при розгляді даної справи положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Стаття 52 КПК України встановлює обов`язок залучення захисника в кримінальних провадженнях щодо осіб, які не володіють мовою, якою ведеться кримінальне провадження, - з моменту встановлення такого факту.

Згідно з правовою позицією ЄСПЛ, відображеною, зокрема, у п. 262 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «право кожного обвинуваченого у вчиненні злочину на ефективний захист, наданий захисником…, є однією з основних ознак справедливого судового розгляду». Також у п. 63 рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі «Лучанінова проти України», зазначено, що «для здійснення обвинуваченим свого права назахист йому зазвичай повинно бути забезпечено можливість отримати ефективну допомогу захисника із самого початку провадження» (п. 52 рішення ЄСПЛ від 27 листопада 2008 року у справі «Сальдуз проти Туреччини» та пункти 9091 рішення ЄСПЛ від 12 червня 2008 року у справі «Яременко проти України»). За необхідності захисника мають призначати офіційно. Просте призначення національними органами захисника не гарантує ефективну правову допомогу (п. 65 рішення ЄСПЛ від19 грудня 1989 року у справі «Камазінскі проти Австрії»).

З наданих у судовому засіданні пояснень ОСОБА_3 , в присутності захисника, судом встановлено, що притягуваний є іноземцем та не розумів мови, якою здійснювалось провадження щодо нього під час спілкування з працівниками поліції, яким він також повідомив дану обставину, однак, працівники поліції не запропонували залучити йому перекладача та захисника, а також відмовились зачекати на наявного в нього захисника.

В матеріалах справи відсутні документи, які би підтверджували факт виконання працівниками поліції положень ст.268 КУпАП,ст.ст.7,9,52,68 КПК України щодо залучення захисника та перекладача Бехбудову Н., який є іноземцем, не розуміє мову, якою ведеться провадження.

Згідно вимог частини 2 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно статті 62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення прав захисту (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має право захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

На підставі викладеного, враховуючи відсутність причин зупинки та підстав для вимоги про проходження ОСОБА_6 медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, відсутність доказів фактичної відмови ОСОБА_3 від проходження такого огляду, а також враховуючи порушення його права на захист та на перекладача, що встановлено судом із відеозапису, наданого працівниками поліції до протоколу, суд вважає, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в діях останнього складу даного правопорушення.

Керуючись ст.7, 8, 13, 16, 245, 268, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 10 днів, з дня винесення постанови.

Суддя