Дата документу 26.08.2024Справа № 554/8225/24
Провадження № 3/554/2072/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 серпня 2024 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., при секретарі судового засідання Луценко Д. В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глинське Зіньківського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, військовослужбовця

в с т а н о в и в :

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

04 серпня 2024 року, о 17 год 08 хв, ОСОБА_1 в м. Полтава по вул. Південна, біля буд. № 11, керував транспортним засобом Ford Maverick, д. н. з. НОМЕР_1 (далі - Ford Maverick), не маючи права керування таким транспортним засобом, що вчинено повторно протягом року.

Нормативний акт, що передбачає відповідальність за інкриміноване особі адміністративне правопорушення

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, відповідно до положень якої повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керувати таким транспортним засобом, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності до вчинення інкримінованого йому правопорушення

Після роз`яснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, тобто користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, в судовому засіданні ОСОБА_1 визнав вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення в повному обсязі, підтвердивши, що дійсно в день, час та місці, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 713538 від 04 серпня 2024 року (далі - Протокол) він керував транспортним засобом Ford Maverick, не маючи права на керування таким транспортним засобом. Щиро розкаявся у скоєному, просив суд суворо його не карати та в зв`язку із неможливістю сплатити штраф одним платежем, просив розстрочити його виплату.

Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів

Дослідивши Протокол та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 КУпАП).

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 ПДР).

Відповідно до п. 2.1 «а» ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Керування транспортним засобом особою, яка не має права керувати таким транспортним засобом, тягне за собою адміністративну відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Диспозицією частини 5 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою статті 126 КУпАП.

Крім власного визнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, факт його скоєння останнім підтверджується Протоколом (а. с. 1), постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2366975 від 11 червня 2024 року (а. с. 2), відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн за вчинення 11 червня 2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, довідкою Управління патрульної поліції в Полтавській області від 05 серпня 2024 року (а. с. 4), з якої слідує, що ОСОБА_1 згідно інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі МВС, посвідчення водія не отримував, а також довідкою, виданою відділом АП УПП в Полтавській області ДПП 05 серпня 2024 року (а. с. 5) про те, що ОСОБА_1 згідно підсистеми «Адмінпрактика» Інформаційного порталу Національної поліції України до адміністратвиної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП притягувався 11 червня 2024 року, та відеозаписом з бодікамери 472077 (а. с. 6).

Суд вважає, що вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про справі.

Зважаючи на встановлені фактичні дані, враховуючи позицію порушника, який визнав вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення,даючи оцінку наведеним вище доказам як окремо, так і в їх сукупності, суд поза розумним сумнівом встановив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки він повторно протягом року керував транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом.

Санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно із статтею 28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета. Порядок застосування оплатного вилучення і види предметів, які підлягають вилученню, встановлюються цим Кодексом та іншими законами України.

При цьому відповідно до положень статті 29 КУпАП конфіскований може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника.

Оскільки ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу Ford Maverick, яким він керував, а останній, як це слідує із змісту Протоколу та довідки УПП в Полтавській області від 05 серпня 2024 року (а. с. 3) належить іншій особі БО «МФБ» Апостола Андрія Первозваного, суд не застосовує стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Так, вирішуючи питання про накладення на порушника адміністративного стягнення, суд враховує характеристику його особи, його поведінку як під час скоєння правопорушень, так і після цього, ставлення до скоєного, визнання ним вини у вчиненому і приходить до висновку про необхідність накладення на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом, вважаючи, що це буде необхідним й достатнім для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

При цьому з огляду на заявлене ОСОБА_1 клопотання про розстрочку сплати суми штрафу, суд вважає можливим призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком на один рік, виходчи з такого.

Згідно з ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення

Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. За заявою стягувача виконавець може відстрочити або розстрочити виконання рішення (крім судового рішення), за наявності обставин, передбачених частиною першою цієї статті, про що виносить відповідну постанову.

Положеннями статті 268 КУпАП визначено, що одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є забезпечення виконання винесеної постанови, що обумовлює необхідність застосування усіх передбачених КУпАП заходів забезпечення виконання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та застосування накладеного адміністративного стягнення.

Вбачається, що Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норми, яка б передбачала розстрочку штрафу, тому, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, з огляду на каральну мету стягнення, провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним (рішення у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року, рішення у справі «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року),суд вважає за необхідне застосувати в даному випадку аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні щодо неврегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві, та вирішити порушене питання згідно із частиною 4 статті 53 КК України, якою передбачено, що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Враховуючи майновий стан ОСОБА_1 , який не має можливості сплатити штраф, передбачений частиною 5 статті 126 КУпАП, який призначається судом, одним платежем, розмір такого штрафу, що є достатньо значним в порівнянні із встановленою в Україні мінімальною заробітною платою, суд вважає, що сплата штрафу в розмірі 40800 грн одним платежем становитиме для порушника надмірний тягар та виконання такої постанови буде завідомо неможливим для останнього, а тому приходить до висновку про доцільність розстрочки виконання цієї постанови суду в частині сплати штрафу строком на один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Разом з тим, згідно з п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 являється військовослужбовцем, то він звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 283 та 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн, з позбавленням права керування транспортним засобом на п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання цієї постанови суду в частині сплати штрафу строком на один рік з виплатою штрафу по 3400 грн щомісячно, починаючи з дня набрання постановою законної сили.

Стягувач: Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, що в с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області по вул. Кременчуцька, буд. 2В, 38751.

Строк позбавлення права керування транспортним засобом ОСОБА_1 відраховувати з дня набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Після закінчення строку встановленої розстрочки строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Анатолій САВЧЕНКО