Номер провадження: 33/813/226/24
Головуючий у першій інстанції Лагода К. О.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя Котелевський Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Тьосової Я.В.,

захисника Єпіфанцевої О.О.,

іншого учасника ДТП ОСОБА_1 ,

представника іншого учасника ДТП адвоката Корнілова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2024 року, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

оскарженою постановою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з оскарженою постановою, місцевим судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 22.08.2023 року, о 18:05 год., ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Opel Zafira» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.Фонтанська дорога, буд.65 у м. Одесі, під час перестроювання не надав дорогу автомобілю, що рухався у попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Subaru Impreza», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , чим порушив п.10.3 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з постановою потерпілий ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Апелянт вказує, що висновки місцевого суду не відповідають фактичним обставинам справи, а рішення суду про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованим, оскільки саме з вини ОСОБА_3 сталася дорожньо-транспортна пригода через порушення останнім вимог п.10.3 ПДР України.

Апелянт вказує, що місцевий суд безпідставно не витребував та не дослідив відео з камер зовнішнього спостереження на перехресті вул. Фонтанська дорога та вул. Посмітного в м. Одесі, на якому зафіксовано момент зіткнення транспортних засобів 22.08.2023 року, який знаходився в розпорядженні Комунальної установи «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відео аналітики міста Одеси» (Центр-«007»).

Також, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що копію постанови він отримав 28.11.2023 року, що свідчить про поважність причини пропуску строку.

Судовий розгляд в апеляційному суді проведено за відсутністю ОСОБА_3 , який будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду, в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення судового засідання не подавав.

Захисник Єпіфанцева О.О. вказала, що ОСОБА_3 сповіщений про розгляд, однак не має можливості з`явитися в судове засідання, тому вважала можливим проводити розгляд за його відсутності.

За таких обставин суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженої постанови, судом були створені всі можливі та необхідні умови для реалізації права учасників справи на доступ до правосуддя.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вивчивши матеріали справи; заслухавши ОСОБА_1 та його представника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; захисника Єпіфанцеву О.О., яка залишила вирішення апеляційної скарги на розсуд суду; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; суд дійшов висновку про таке.

Що стосується клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, судом встановлено таке.

Згідно положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

Як вбачається з матеріалів судової справи потерпілий ОСОБА_1 приймав участь у судовому засіданні місцевого суду.

Оскаржувана постанова винесено 16.11.2023 року, відомості про направлення її копії учасникам справи відсутні.

24.11.2023 року ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заяву про видачу копії постанови, яку отримав 28.11.2023 року (а.с.39).

04.12.2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу (а.с.40-44).

З урахуванням встановлених обставин, відсутність підтвердження отримання ОСОБА_1 копії постанови в межах строку на апеляційне оскарження, а також отримання ним копії постанови 28.11.2024 року та подання апеляційної скарги 04.12.2023 року, суд визнає поважною причину пропуску строку на оскарження та вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити ОСОБА_1 право на доступ до правосуддя.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність оскарженої постанови, судом встановлено таке.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.24 постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертає увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Апеляційний суд вважає, що зазначені вимоги закону при розгляді справи в місцевому суді не були виконані, внаслідок чого поза увагою суду залишилися обставини, які мали суттєве значення для правильного вирішення даної справи та прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Так, зі змісту оскарженої постанови убачається, що в ході судового розгляду були досліджені схема місця ДТП від 22.08.2023 року, фото з місця дорожньо-транспортної пригоди; та надані в судовому засіданні пояснення ОСОБА_3 та іншого учасника ДТП ОСОБА_1 .

Однак всупереч вимогам ст.280 КУпАП, місцевий суд не в повній мірі з`ясував обставини справи та дійшов помилкового висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 порушення п.10.3 Правил дорожнього руху України, та ухвалив необґрунтоване рішення про закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №534572 від 22.08.2023 року, цього ж дня, о 18:05 год., ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Opel Zafira», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.Фонтанська дорога, буд.65 у м. Одесі, під час перестроювання не надав дорогу автомобілю, що рухався у попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Subaru Impreza», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно протоколу ОСОБА_3 порушив п.10.3 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Із зафіксованого на схемі місця ДТП від 22.08.2023 року, вбачається розташування автомобілів на проїзній частині вулиці Фонтанська дорога в м. Одесі, а саме автомобілі «Opel Zafira», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , та «Subaru Impreza», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , знаходяться в крайній лівій смузі, при наявності двох смуг для руху в одному напрямку. Місце зіткнення на схемі визначено в крайній лівій смузі, майже біля подвійної суцільної лінії, що розділяє транспортні потоки зустрічних смуг та перед пішохідним переходом.

Відповідно до схеми ДТП, внаслідок пригоди у автомобілів встановлені певні пошкодження: автомобіль «Opel Zafira», державний номерний знак НОМЕР_1 , мав пошкодження бамперу і крила переднього з правого боку, диск переднього лівого колеса; автомобіль «Subaru Impreza», державний номерний знак НОМЕР_2 мав пошкодження лакофарбового покриття заднього бамперу, задній диск, заднє крило, задні праві двері.

Схема місця ДТП від 22.08.2023 року підписана водіями ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , без будь-яких зауважень чи застережень.

Розташування транспортних засобів також підтверджується фото з місця ДТП, які були долучені учасниками в суді першої інстанції.

Як убачається з оскарженої постанови, в обґрунтування висновків фактично покладені лише заперечення ОСОБА_3 своєї вини у скоєнні ДТП.

Так, в місцевому суді ОСОБА_3 свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 22.08.2023 року ДТП сталась тоді, коли він вже перестроївся в крайню ліву смугу та рухався по ній. Коли він під`їжджав до пішохідного переходу у своїй полосі він зменшив швидкість руху та у цей час повз нього з форсажем з лівого боку через дві суцільні лінії на пішохідний перехід «пронісся» автомобіль «Subaru Іmpreza», який рухався позаду нього та раптово повернув направо перед його автомобілем, підрізавши йому рух та допустив з ним зіткнення, спричинивши механічні пошкодження його транспортному засобу, тому просив закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Інший учасник ДТП - ОСОБА_1 , у місцевому суді пояснив, що 22.08.2023 року дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля «Opel Zafira», який рухаючись праворуч у сусідньому ряді в попутному напрямку, але трохи попереду, під час перестроювання з правого ряду до лівого, в якому він рухався, створив йому перешкоду для руху, а тому для уникнення аварії з іншими учасниками дорожнього руху, він був вимушений маневрувати, виїхавши трохи колесами на зустрічну смугу та задля уникнення лобового зіткнення він встиг випередити автомобіль «Opel Zafira», оскільки швидкість його автомобіля була дещо більшою, повернути перед автомобілем «Opel Zafira» та натиснути на гальма і зупинитись. ОСОБА_1 зазначив, що зіткнення сталося лівою передньою частиною автомобіля «Opel Zafira» із задньою правою частиною його автомобіля.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції, з урахуванням позиції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , який заперечував викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини, не дав оцінки іншим доказам, зокрема поясненням іншого учасника ДТП ОСОБА_1 , а лише формально взяв до уваги заперечення ОСОБА_3 , які він надав суду, не перевірив їх достовірність, узгодженість з іншими доказами та поклав їх в основу оскарженої постанови щодо відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Отримавши суперечливі пояснення учасників ДТП, місцевий суд належним чином не мотивував з яких підстав взяв за основу пояснення ОСОБА_3 , та не погодився із поясненнями ОСОБА_1 .

Місцевий суд вказав, що згідно пояснень ОСОБА_3 , дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія автомобіля «Subaru Іmpreza» ОСОБА_1 , який керуючи вказаним автомобілем на великій швидкості під час виконання маневру обгону не впевнився у безпеці та допустив зіткнення.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що доказами по справі не підтверджується ні рух автомобіля «Subaru Іmpreza» на великій швидкості, ні здійснення ним маневру обгону.

Також місцевий суд зазначив, що зі схеми ДТП від 22.08.2023 року та фото з місця ДТП, вбачається, що автомобіль «Opel Zafira», знаходиться у своїй полосі, а автомобіль «Subaru Іmpreza», попереду на подвійній суцільній смузі зустрічного руху автомобілів. Пославшись на вказані обставини місцевий суд дійшов висновку, що відповідно до доданої схеми, не вбачається, що ОСОБА_3 завершував маневр або перестроювався із однієї смуги в іншу, оскільки його автомобіль розташований прямо відносно смуги руху, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_3 порушень п.10.3 Правил дорожнього руху, оскільки ДТП сталось на тій смузі на яку останній вже перестроївся та продовжував рух.

Апеляційний суд не погоджується із такими висновками місцевого суду, та звертає увагу, що на схемі місця ДТП та фото з місця ДТП зафіксоване розташування транспортних засобів, їх пошкодження та місце зіткнення, що було встановлено вже після скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Тому, перебування автомобіля «Opel Zafira» прямо щодо смуги руху, не може бути беззаперечним підтвердженням того, що ОСОБА_3 не здійснював перестроювання із однієї смуги руху в іншу, особливо з урахуванням пояснень учасників ДТП.

Місцевий суд не надав оцінки долученій захисником ОСОБА_4 відповіді КУ «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відеоаналітики» від 22.09.2023 року щодо можливості надання інформаційного продукту (відеозапису) з дотриманням певних вимог до таких запитів.

Разом з тим, не зважаючи на суперечливість позицій водіїв стосовно обставин дорожньо-транспортної пригоди, з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин виниклої дорожньо-транспортної пригоди, перевірки версій кожного із учасників ДТП, місцевий суд не вжив заходів стовно отримання відеозаписів ДТП, незважаючи на клопотання учасників процесу.

Постановами Одеського апеляційного суду від 22.01.2024 року та 01.04.2024 року за клопотанням представника ОСОБА_1 адвоката Корнілова В.В. витребувані відеозаписи з камер зовнішнього спостереження: по вул. Фонтанська дорога, 65 в м. Одесі з 17:50 год. по 18:20 год. 22.08.2023 року, а також з вул. Посмітного в м. Одесі в напрямок перехрестя вул. Фонтанська дорога в аналогічний проміжок часу.

В судовому засіданні апеляційного суду, в присутності учасників процесу, судом переглянутий відеозапис з місця ДТП, який 22.04.2024 року надійшов з КУ «Центр інтегрованої системи відео спостереження та відеоаналітики» вих.№01.1-13/112з від 09.04.2024 року.

Із вказаного відеозапису чітко і беззаперечно вбачається, що 22.08.2023 року, о 18:05 год., на ділянці дороги вул. Фонтанська дорога, автомобіль «Opel Zafira», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в крайній правій смузі для руху, при наявності двох смуг руху в одному попутному напрямку, не впевнившись у безпеці виконуваного маневру, здійснив перестроювання на смугу для руху ліворуч, не надавши переваги автомобілю «Subaru Impreza», державний номерний знак НОМЕР_2 , який по ній рухався, не пропустив його, в результаті чого сталося зіткнення автомобілів.

Вказаний відеозапис беззаперечно підтверджує причинно-наслідковий зв`язок між діями водія ОСОБА_3 та дорожньо-транспортною пригодою, що сталася.

Під час перегляду відеозапису, захисник ОСОБА_4 не заперечувала того факту, що на відеозаписі зображено автомобіль «Opel Zafira», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 .

Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаного відеозапису захисником ОСОБА_4 суду не надано. Не встановлено таких обставин і під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п.10.3 ПДР України, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Апеляційний суд звертає увагу, що автомобіль «Subaru Impreza», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався в своїй крайній лівій смузі, напрямок руху не змінював, не змінював напрямку руху, та вже після виїзду на його смугу автомобіля «Opel Zafira» з метою уникнення зіткнення, вимушено здійснив відворот керма ліворуч, частково виїхавши на дві суцільні смуги, що розділяли протилежні потоки руху автомобілів.

За наведених обставин доводи ОСОБА_5 стосовно того, що ОСОБА_1 рухався позаду на великій швидкості з лівого боку через дві суцільні смуги на пішохідному переході, раптово повернув праворуч перед його автомобілем, «підрізавши йому рух» та скоїв з ним зіткнення, апеляційний суд визнає неспроможними та такими, що спростовуються відеозаписом обставин події.

Також апеляційний суд звертає увагу, що в крайній правій смузі, по якій рухався ОСОБА_3 не було жодних перешкод чи інших автомобілів, які б могли змусити його раптово змінити напрямок руку ліворуч, не пропустивши автомобіль ОСОБА_1 .

Більш того, у разі виникнення перешкоди для руху ОСОБА_3 вочевидь мав можливість знизити швидкість руху аж до зупинки транспортного засобу, тим самим міг уникнути ДТП.

З відеозапису також вбачається, що ОСОБА_5 здійснює перестроювання з правої смуги на ліву, при наявності суцільної дорожньої розмітки (1.1), перетинання якої заборонено.

Окрім цього, апеляційний суд звертає увагу, що за приписами ПДР учасник дорожнього руху при будь-якій зміні напрямку руху, має завчасно увімкнути відповідний покажчик повороту, сповістивши про це інших учасників дорожнього руху.

За клопотанням представника ОСОБА_1 адвоката Корнілова В.В. судом допитаний інспектора взводу №1 роти ТОР УПП в Одеській області ДПП Дерев?янко О.В., який підтвердив обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №534572 від 22.08.2023 року. Свідок пояснив, що 22.08.2023 року, прибувши у складі екіпажу за викликом на місце ДТП, було встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 п.10.3 Правил дорожнього руху України, який при здійсненні перестроювання з однієї смуги на іншу, не впевнився в безпечності маневру, не пропустив автомобіль, що рухався по смузі, на яку він мав намір перестроїтися та скоїв з ним зіткнення. За даним фактом відносно ОСОБА_3 було складено протокол за ст.124 КУпАП, складена схема місця ДТП та відібрані пояснення у водіїв, версії яких по обставинам події різнилися.

Таким чином, з урахуванням досліджених доказів, пояснення ОСОБА_1 визнаються апеляційним судом логічними, послідовними та такими, що ґрунтуються на даних, які містяться в матеріалах справи.

При цьому, пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_6 та досліджені апеляційним судом докази, зокрема відеозапис обставин ДТП, повністю спростовують версію ОСОБА_3 щодо розвитку події ДТП та висновки місцевого суду щодо порушення водієм ОСОБА_1 правил дорожнього руху, зокрема перевищення ним швидкості та обгону автомобілів, оскільки дії водія ОСОБА_7 відповідали Правилам дорожнього руху України.

Апеляційний суд враховує, що п.1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Таким чином, кожний учасник дорожнього руху має дотримуватися Правил дорожнього руху і може розраховувати на дотримання цих Правил будь-якою іншою особою, яка бере участь у русі.

Апеляційний суд не погоджується із висновками місцевого суду про те, що водій автомобіля «Opel Zafira», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 рухався із дотриманням Правил дорожнього руху України, та не порушував п.10.3 ПДР України, а ДТП сталася ніби з вини водія ОСОБА_1 .

Апеляційним судом встановлено, що рухаючись в прямому напрямку по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі, до вул. Посмітного, в своїй лівій смузі для руху, ОСОБА_1 у відповідності до вимог п. 1.4 ПДР України мав право розраховувати на те, що й інші учасники, виконують ці Правила, у тому числі й інший учасник ДТП ОСОБА_3 .

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що водій ОСОБА_3 , в порушення вимог п.10.3 ПДР України, які зобов`язують, у разі перестроювання надати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися, 22.08.2023 року, о 18:05 год., керуючи автомобілем «Opel Zafira», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.Фонтанська дорога, буд.65 у м. Одесі, під час перестроювання не дав дорогу автомобілю, що рухався у попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Subaru Impreza», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

За наведених обставин, встановлені апеляційним судом обставини та досліджені докази свідчать про доведеність факту наявності в діях водія ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Водночас, п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу

Згідно з приписами ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

З матеріалів справи убачається, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, вчинене ОСОБА_3 22.08.2023 року, тобто на день розгляду справи апеляційним судомз дня вчинення правопорушення пройшло більш ніж три місяці.

За таких обставин адміністративне стягнення за порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху не може бути накладено на останнього, а тому з урахуванням вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Оскільки апеляційна скарга, окрім вимоги щодо скасування постанови, містить вимогу щодо визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, яка не може бути задоволена з урахуванням положень ст.38, п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Задовольнити клопотання потерпілого ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження та поновити строк на оскарження.

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2023 року, якою провадження у справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,за ст.124 КУпАП, закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський