Справа № 308/2285/24
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2024 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ст.124 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 лютого 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і призначено їй адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строк на 6 (шість) місяців.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605.6 грн.

Відповідно до постанови, 19.01.2024 року о 14 годині 07 хвилин, на автодорозі М06 Київ-Чоп, 670 км. + 150 м., водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Volkswagen CC», номерний знак НОМЕР_1 , не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, не відреагувала на її зміну, не вибрала безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустила зіткнення з транспортним засобом «Man», номерний знак НОМЕР_2 , з причепом «Schmitz», номерний знак НОМЕР_3 , після чого допустила зіткнення з транспортним засобом «Fiat», номерний знак НОМЕР_4 , після чого допустила зіткнення з транспортним засобом «Lexus», номерний знак НОМЕР_5 , який внаслідок інерції здійснив зіткнення з бетонною опорою. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 2.3Б, 12.1 Правил дорожнього руху України, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та накласти адміністративне стягнення в межах санкції ст.124 КУпАП у виді накладення штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами. Вважає, що постанова є незаконною та необгрунтованою, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що участі у розгляді справи ОСОБА_1 не брала, оскільки судовий виклик на судове засідання не отримувала, про оскаржувану постанову дізналася із сайту ЄРСР 13.03.2024. Просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу слід задовольнити.

Як вбачається з матеріалів справи, - ОСОБА_1 в судовому засіданні участі не приймала, оскільки судовий виклик на судове засідання не отримувала, про оскаржувану постанову дізналася із сайту ЄРСР 13.03.2024, тому причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнаються поважними, у зв`язку з чим такий строк підлягає поновленню.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим, підтверджений доказами, зібраними у справі та апелянтом в суді апеляційної інстанції не оспорюється, а тому в апеляційному порядку не переглядається.

Разом з тим, доводи скарги про накладення на ОСОБА_1 занадто суворого виду адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП заслуговують на увагу та є обґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, - при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення поза увагою суду першої інстанції залишився ряд істотних обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення та мають бути враховані при накладенні адміністративного стягнення, а також відомості про особу порушника, яка має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та від попереднього шлюбу виховує та утримує неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наразі чоловік перебуває в лавах ЗСУ як військовослужбовець, який приймає безпосередню участь у бойових діях і забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації, до адміністративної відповідальності раніше не притягалася, визнала свою вину та щиро розкаялася.

Окрім того, суд зауважує, що характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення не свідчить про грубе порушення порядку користування цим правом, вчинено з необережності, не містить ознак систематичності.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 22 КпАП України при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначність як ознака адміністративного правопорушення характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.

Питання про можливість або ж недоцільність звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення в кожному конкретному випадку вирішується правозастосовчим органом (посадовою особою).

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, що буде достатнім для досягнення мети адміністративної відповідальності - виховного впливу, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України та недопущення подібної поведінки надалі.

Керуючись ст. ст.247, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 лютого 2024 року скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення й оголосити ОСОБА_1 усне зауваження, а провадження у справі щодо неї, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, - закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага