Справа № 488/5191/23
Провадження № 3/488/158/24
ПОСТАНОВА

06.03.2024 року Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Головіна Т.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, військовослужбовця, начальника складу В/Ч НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 11.12.2023 року о 21:09 годині водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем «ЗАЗ Lanos» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в м. Миколаєві, по вул. Гагаріна, 134, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів), водію було запропоновано пройти медичний огляд в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу алкотестеру «Drager» ARLM 0329, показник якого, згідно тесту №62, склав 2,28‰ алкоголю в крові, з результатом якого він був згоден, чим порушив п. 2.9а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, шляхом направлення смс-повідомлень на номер телефону, який зазначив при складанні протоколу, про причини неявки суд не повідомив.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бакай Л.А., відповідно до письмових заперечень вважала за необхідне адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу та події інкримінованого правопорушення, посилаючись на те що представлений суду відеозапис не містить доказів зупинки працівниками поліції транспортного засобу ОСОБА_1 та доказів керування ним автомобілем; матеріали відеореєстратора не можуть бути належним доказом по справі, оскільки запис не вівся безперервно. Поміж іншого, за думкою захисника, у даному випадку, судом повинна бути застосована аналогія права та з метою індивідуалізації покарання відносно ОСОБА_2 має бути застосоване більш м`яке покарання, як-то передбачено Кримінальним кодексом України, ніж те, що передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не дивлячись на невизнання провини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, його провина підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №4561599 від 11.12.2023 року, відповідно до яких ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора «Drager» з позитивним результатом, який склав 2,28‰, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 11.12.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння;

роздруківкою тестування № 62 від 11.12.2023 року, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився 11.12.2023 року о 21:29 годині за допомогою спеціального технічного засобу «DragerAlkotest 7510», номер приладу АRМF 0329, результати огляду - 2,28 проміле в крові;

відеозаписом з нагрудного реєстратора патрульного, відповідно до якого відеозапис розпочато о 21.10.44 годині, ОСОБА_2 перебуває біля автомобіля «ЗАЗ Lanos» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , автомобіль у заведеному стані. Інспектором пропонується Сичову надати їм документи та повідомляють, що ОСОБА_2 пошкодив бампер автомобіля екіпажу поліції, в`їхав в їх автомобіль, що останній має ознаки алкогольного сп`яніння, пропонується пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці, на що ОСОБА_2 пропонує вирішити це питання на місці. О 21.12.55 гордині ОСОБА_2 повідомляє, що тільки що приїхав з Херсона, на що інспектор каже, що він за кермом, наразі перебуває у Миколаєві та чи можливо п`яним керувати. О 21.13.35 годині ОСОБА_2 каже, що зараз він не на службі, що їде до хлопців. О 21.28.40 ОСОБА_2 продуває Драгер, повідомлено його результати 2,28 проміле, з результатом ОСОБА_2 згоден, в медичний заклад їхати заперечує. Складається протокол, оголошується Сичову, останній підписує складені документи та отримує копію протоколу .

Відповідно довідки Управління патрульної поліції у Миколаївської області від 12.12.2023 року, ОСОБА_1 отримав посвідчення водія на право керування транспортними засобами 07.06.2007 року.

Аналізуючи представлені суду та досліджені докази, приходжу до наступних висновків:

Відповідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, до адміністративної відповідальності притягуються особи, які керують транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Відповідно до вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, коли особі інкримінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст.12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом.

Отже, обов`язковому з`ясуванню підлягає факт керування особою транспортним засобом, адже відповідно до диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом, отже зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

За пунктом 1.10. ПДР водієм визнається особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23грудня 2005року за №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Названі заперечення захисника Сичова С.В. щодо факту керування ним транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі, спростовані матеріалами даної справи.

Так, відповідно до відеозапису із камери працівників поліції на місці події, при спілкуванні з поліцейськими, водій не висловлював жодного зауваження та заперечення стосовно того, що він керував транспортним засобом. Поліцейськими була надана можливість водію ознайомитись із протоколом та написати в ньому пояснення з приводу обставин порушення, однак останній таким правом не скористався.

При цьому, твердження про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, суд розцінює, як форму захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності, оскільки будь-яких підтверджень про це матеріали справи не містять та спростовується розмовою поліцейського з ОСОБА_1 , яка зафіксована на відеозапису. Зокрема, ОСОБА_1 на твердження працівників поліції, що він пошкодив бампер автомобіля екіпажу поліції, в`їхав в їх автомобіль, жодних заперечень не висловлює, надалі, протягом розмови повідомляє, що тільки що приїхав з Херсона, що зараз він не на службі, що їде до хлопців. Ні поряд з автомобілем ОСОБА_1 , ні в його автомобілі сторонніх осіб немає.

При цьому, відсутність відеофіксації керування транспортним засобом не є порушенням вимог КУпАП і, тим більше, підставою для закриття провадження в справі, оскільки за змістом ст.251 цього Кодексу джерелами доказів по справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові доказами, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапис та документи.

В даному випадку, в справі достатньо доказів для доведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та вчинення ним адміністративного правопорушення.

За такого, доводи сторони захисту щодо не керування ОСОБА_2 транспортним засобом, суд вважає необґрунтованими.

Доводи захисника, відносно того, що наявний у справі відеозапис не відображає повного перебігу подій оформлення адміністративних матеріалів, а тому не може братись судом до уваги, як доказ, є безпідставним.

Так дійсно, вищезазначений відеозапис не відображає повного перебігу подій оформлення адміністративних матеріалів, але ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи, згідно викладеної у протоколі суті правопорушення, наявним у справі відеозаписом зафіксовано безперервно, що має істотне значення для правильного вирішення даної справи, тому названий відеозапис є допустимим доказом згідно положень ст.251 КУпАП.

Відсутність у долучених до матеріалів справи відеозаписах відомостей про інші події, які не стосуються суті складеного відносно ОСОБА_1 протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, не спростовує факту вчинення ним цього правопорушення.

Щодо самої відеозйомки, то слід зазначити, що вона працівниками поліції проведена на законних підставах у відповідності до вимог ст.40 Закону України «Про національну поліцію». Відеозапис події відповідає вимогам ст.251 КУпАП, відповідно до вимог якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису.

Щодо доводів захисника про необхідність у даному провадженні застосування аналогії права - призначення відносно ОСОБА_2 більш м`якого покарання ніж те, що передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, як-то передбачено кримінальним кодексом України, суд рахує їх необгрунованими з огляду на наступне:

відповідно до ч.3 ст. 7 КУпАП, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом».

Хоча дана норма і не є прямою забороною застосування аналогії, але передбачає чітке виконання передбачених законом норм, а звідси забороняє вирішення питань притягнення особи до адміністративної відповідальності по аналогії, тобто унеможливлює застосування по аналогії норм, що закріплюють склад правопорушень.

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, які узгоджуються між собою, оцінивши їх у сукупності, доходжу висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП - у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Під час розгляду справи судом захисник Сичова С.В. не навів переконливих доводів, які б свідчили про відсутність в його діях як події, так і складу адміністративного правопорушення.

Підстав вважати, що порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння співробітниками поліції було порушено, у суду немає.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33, 34 КУпАП при накладені адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З врахуванням скоєного, особи ОСОБА_1 , характеру вчиненого правопорушення та ступеню його суспільної небезпеки, вважаю за необхідне застосувати до останнього адміністративне стягнення, визначене санкцією інкримінованої статті у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Керуючись статтями 283-284, 289, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Штраф перерахувати в державний бюджет на користь держави (р/р UA0014001, отримувач: Миколаївське ГУК/Микол. обл./21081300, , Банк: Казначейство України (ЕАП), МФО ДКСУ: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) гривень в дохід держави (р/р UA0026001, одержувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), ).

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.М. Головіна