Провадження №: 3/752/136/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2024 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві матеріали адміністративної справи, що надійшли

відУправління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції
пропритягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП
відносноОСОБА_1 дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання і реєстрації - АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер - НОМЕР_1
за участі ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

17.10.2023 о 00:10 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Skoda Fabia, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись у м. Києві по просп. Голосіївському, 59 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія на місці зупинки у встановленому законом порядку проводився із застосуванням спеціального технічного засобу - газоаналізатора Alcotest 6820 (прилад № ARНК-0527). Результат тесту з показником 1,46 % проміле роздруковано на пристрої Drager mobile printer № ARHH-0768.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. "а" п. 2.9 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями, надалі по тексту - Правила дорожнього руху), за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Подія та склад адміністративного правопорушення та наявність вини у діях ОСОБА_1 , доводяться особистими визнавальними поясненнями водія, поданими уповноваженим органом матеріалами, де міститься:

- протокол про адміністративне правопорушеннясерії ААД № 525055 від 07.10.2023, складений відносно ОСОБА_1 за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06.11.2015 № 1376 з відміткою про відеофіксацію;

- роздруківка з приладу Drager mobile printer № ARHH-0768 від 07.10.2023, яким зафіксовано вимір 1,46 % проміле в організмі за наслідками проведення перевірки ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу - газоаналізатора Alcotest 6820 (прилад № ARНК-0527), де міститься підпис водія;

- акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складений відносно ОСОБА_1 , де міститься підпис водія;

- відеозаписи з нагрудних камер поліцейського (записані на лазерний диск), де зафільмовано подію, у зв`язку з якою відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що були переглянуті суддею під час розгляду справи на робочому комп`ютері в залі судового засідання.

Як вбачається з досліджених записів, водія було зупинено, адже він рухався під час дії режиму комендантської години і при встановленні особи та перевірки документів працівниками Управління патрульної поліції у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитку ходу, порушення мови. ОСОБА_1 на місці зупинки підтвердив, що алкоголь він вживав, пройшов огляд, не заперечував проти огляду на місці зупинки, результат тесту становив 1,46 % проміле, з результатами огляду погодився.

Наявними матеріалами підтверджується, що при складанні протоколу особу ОСОБА_1 встановлено на підставі посвідчення водія та його особистих пояснень, йому роз`яснено йому права та обов`язки, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомлено про те, що розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності відбудеться у Голосіївському районному суді міста Києва. Також вбачається, що цей протокол ОСОБА_1 підписав.

Установлення події та складу адміністративного правопорушення відбулося відповідно до приписів ст. 266 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015.

У ході розгляду справи в суді ОСОБА_1 свою провину визнав, пояснив, що дуже шкодує про вчинене, усвідомлює карність свого діяння і свою помилку, умисно так би не чинив, мав нагальну потребу сісти за кермо, мав відвезти додому свою колегу, адже у пізній час доби вона не могла самостійно дістатися місця мешкання у приміській зоні, так як громадський транспорт і таксі вже не їздили. Також він хотів допомоги колезі задля уникнення у подальшому сімейних негараздів у її родині, дбав про її безпеку у пізній час, почувався добре, був здатен керувати автомобілем безпечно з дотриманням Правил дорожнього руху та без загроз для будь-кого.

Поряд з цим ОСОБА_1 письмово клопотав перед судом про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування з огляду на наступні обставини:

- ситуація проживання у м. Києві в умовах воєнного стану, який несе суттєві ризики для безпеки і життя будь-кого через військову агресію російської федерації, без права керування транспортним засобом, наражатиме його та його близьких на постійні загрози;

- особистий автотранспорт ОСОБА_1 використовує у тому числі для роботи, тоді як відсутність транспорту може поставити його у скрутне становище;

- має водійське посвідчення з 2013 року та жодного разу не притягався до адміністративної відповідальності, правопорушення вчинив вперше;

- не перебуває на обліку лікарів нарколога, психіатра;

- особистий автотранспорт періодично використовує для відвідувань матері, яка є пенсіонеркою та проживає у м. Миколаєві;

- його дії не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам, тяжких наслідків від них не настало;

- позитивно характеризується за місцем проживання і роботи, має професійні нагороди;

- обставини, які б обтяжували відповідальність, відсутні;

- апеляційні суди ухвалювали рішення за ст. 130 КУпАП без застосування стягнення к виді позбавлення права керування.

Заслухавши обґрунтування водія та дослідивши документи, які він представив на підтвердження своїх доводів, суд (суддя) не вбачає достатніх передумов аби вдаватися до аналогії закону у цій справі, не віднаходить винятковості обставин та можливості застосування більш м`якого стягнення, ніж установлено законодавством у санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, не вважає доведеною ту обставину, що для ОСОБА_1 передбачене законодавством стягнення становитиме надмірний тягар

Частиною 1 ст. 130 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції для водіїв у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Даний вид стягнення, що визначений законодавцем, як основний, так й додатковий є безальтернативним, а тому в цьому разі, загальні засади призначення адміністративного стягнення (ст. 33 КУпАП) не наділяють суд (суддю) правом вибору однієї із форм реалізації відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення - у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. Тобто у цій справі ця функція за своєю правовою природою не є дискреційною, оскільки не потребує врахування та оцінки характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Законодавство про адміністративні правопорушення, на відміну від закону України про кримінальну відповідальність, не передбачає накладення адміністративного стягнення більш м`якого, ніж передбачено законом.

Таким чином, у цій справі не вбачається підстав для застосування принципу аналогії та призначення стягнення без накладення додаткового у виді позбавлення права керування транспортним засобом на підставі ст. 69 КК України.

При цьому слід враховувати необхідність досягнення визначеної в ст.23 КУпАП мети адміністративного стягнення: виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, накладення вказаного додаткового стягнення є необхідним.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 визнається винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до нього застосовується передбачене законодавством адміністративне стягнення у межах санкції відповідної частини ст. 130 КУпАП.

Підстав для повернення протоколу про адміністративне правопорушення, так само як і підстав для закриття провадження у справі не встановлено.

У порядку ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 605,60 грн (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024).

Поряд з викладеним, слід зауважити, що 18.12.2023 ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні клопотання від 11.12.2023 про передачу справи до суду за місцем проживання до Оболонського районного суду міста Києва, юрисдикція якого поширюється на місце реєстрації та фактичного мешкання ОСОБА_1 , оскільки КУпАП у його чинній редакції не передбачає альтернативної підсудності справ про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Так, відповідно до ч. 1 та 2 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 80, 81, 121-126, 127-1 - 129 і ст. 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Оскільки місцем вчинення адміністративного правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_1 є територія яка за адміністративно-територіальним поділом відноситься до Голосіївського району м. Києва, клопотання про передачу справи за підсудність до суду за місцем проживання та реєстрації особи у Оболонський район міста Києва не може бути задоволене.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 33-35, 40-1, 130, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять ) грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Бушеленко