Справа № 342/180/24
Провадження № 3/342/147/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Городенка

Суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Гайдич Р.М., ознайомившись із матеріалами справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 (так зазначено в супровідному листі), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , не працюючого, пенсіонера, особи із інвалідністю 3 групи,

за ч.1 ст.88-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

В протоколі №00675/02-24 від 27.01.2024, який поступив до суду вперше 05.02.2024, зазначено, що 27.01.2024 о 10-05 год. ОСОБА_1 вчинив правопорушення в м.Городенка відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.88-1 КУпАП.

В cудовому засіданні 20.02.2024 ОСОБА_1 , а не ОСОБА_1 зазначив, що він надавав свої документи, зокрема посвідченні водія, паспорт та пенсійне посвідчення, працівникам «рибохорони», про що зазначено і в самому протоколі, однак ними не правильно записано його прізвище в протоколі та інших матеріалах справи. Насправді він є ОСОБА_2 , а вони чомусь записали ОСОБА_2 . Просив це врахувати при вирішенні справи.

У зв`язку із чим постановою суду від 20.02.2024 матеріали даної справи направлялись на доопрацювання до Управління агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області.

06.03.2024 матеріали даної справи поступили до суду після доопрацювання.

Окрім документів, які вже направлялись до суду раніше, до матеріалів справи долучено:

- супровідний лист за підписом начальника управління Стрембіцького Л., із змісту якого вбачається, що працівники Управління агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській просять притягнути до адмінвідповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.88-1 КУпАП;

- дві «службові записки», із змісту записок вбачається, що працівниками Управління агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області помилково зазначено в протоколі №00675/02-24 від 27.01.2024 прізвища ОСОБА_1 ОСОБА_1 . І не зважаючи на це просять притягнути до адмінвідповідальності саме ОСОБА_1 .

В судове засідання призначене по справі на 20.03.2024 ОСОБА_3 ) не прибув. Про час і місце розгляду справи повідомлявся в передбачений законодавством спосіб. Клопотань які б перешкоджали розгляду справи, без участі Мироніва, до суду не поступало. Тому розгляд справи проводиться судом без участі Мироніва.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису... Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

У своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що "обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення". Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Як вказано у протоколі про адміністративне правопорушення №00675/02-24 від 27.01.2024 ОСОБА_1 працівником Управління агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області поставлено у провину те, що він здійснював на стихійному ринку в м.Городенка продаж свіжої риби без наявності документа, який підтверджує її законність придбання або набуття у приватну власність, сертифікату якості при собі нема, за, що відповідальність передбачена ч.1 ст.88-1 КУпАП.

Згідно з ч.1 ст.256 КУпАПу протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В протоколі №00675/02-24 від 27.01.2024 зазначено головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів ОСОБА_4 , що правопорушником є саме ОСОБА_1 . Однак в супровідному листі до протоколу та у «службових записках» долучених до матеріалів справи зазначено, що справжнє прізвище правопорушника має бути ОСОБА_2 , а не ОСОБА_2 .

Іншого протоколу із зазначенням справжнього ПІБ особи, якій працівники Управління агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області інкримінують правопорушення, не зважаючи на направлення матеріалів даної справи згідно постанови суду від 20.02.2024 на до оформлення, до суду не надходило.

Судом критично оцінюються покликання працівників Управління агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області викладених в супровідному листі та «службових записках» з приводу необхідності притягнення до адмінвідповідальності за ч.1 ст.88-1 КУпАП, скоєного в м.Городенка 27.01.2024, саме ОСОБА_1 , не зважаючи на те, що ними в протоколі зазначено ПІБ правопорушника ОСОБА_1 , оскільки ці твердження не відповідають вимогам чинного законодавства України.

Суд звертає увагу на приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практика Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України (рішення від 09.06.2011 року), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року, відповідно до яких суд, будучи неупередженим і безстороннім, не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обов`язок щодо належного складення протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладений на суд.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Так, відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Таким чином, наведені факти, відповідно до ст. 62 Конституції України, повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП, яке поставлено йому в провину.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З наданих доказів на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП, а дії працівників Управління агентства меліорації та рибного господарства у Івано-Франківській області, з вимогою притягнути до адмінвідповідальності особу, якій ними не пред`явлено обвинувачення у передбачений законодавством спосіб, суперечать нормам чинного законодавства України.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі за недоведеністю наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП.

На підставі викладеного, ст. ст. 247, 251, 256, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 88-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: Гайдич Р. М.