Номер провадження: 33/813/1067/24
Номер справи місцевого суду: 947/176/24
Головуючий у першій інстанції Іванчук В. М.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Кравця Ю.І, при секретарі судового засідання - Гасанової Л.Я. кизи, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника адвоката Хартова М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Хартова М.В. на постанову Київського районного суду м. Одесивід 19.03.2024 року, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції

Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП України та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Судом 1-ої інстанції встановлені наступні обставини: 22.11.2023 року о 16:55 год., в м. Одеса по проспекту Небесної Сотні, біля будинку № 65-А, водій ОСОБА_1 (далі особа, що притягується до адміністративної відповідальності), керував автомобілем марки «TOYOTA», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, не природна блідість обличчя, після чого відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у спеціалізованому медичному закладі. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Хартов М.В. зазначає, що не погоджується з постановою суду першої інстанції з таких підстав:

- протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення;

- відеозаписи події не містять в собі фіксації керування ОСОБА_1 автотранспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння;

- матеріали справи не містять відомостей щодо будь якого порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху;

- ОСОБА_1 під час спілкування із працівниками поліції зазначав про готовність проходження тесту на стан наркотичного сп`яніння, однак дії співробітників поліції свідчать про спонукання його до відмови від проходження такого тесту;

- відповідно до відео з нагрудної камери співробітника поліції, бесіду із ОСОБА_1 проводив не поліцейський ОСОБА_2 який складав протокол, а інший поліцейській, дані якого в протоколі не вказані;

- після складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не був відсторонений від керування автотранспортним засобом;

- будь-яких належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 автотранспортним засобом матеріали справи;

- фактично на місці зупинки ОСОБА_1 було проведено особистий обшук останнього та огляд автотранспортного засобу;

- фактично мала місце з боку працівників поліції провокація та схиляння ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Посилаючись на наведені доводи, адвокат Хартов М.В. просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні апеляційного суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його представник - адвоката Хартов М.В. доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити, постанову суду скасувати та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд критично відноситься до тверджень ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП оскільки такі твердження є голослівними та, навпаки, спростовуються доказами по справі.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що провина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення, за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння повністю доведена та підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 647883 від 22.11.2023 (а.с. 1), відповідно до якого 22.11.2023 року о 16:55 годин на вул. Небесної Сотні, 65 в м. Одесі, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «TOYOTA», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, не природна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 «Правил дорожнього руху України», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.11.2023 (а.с. 4);

-диском відеозапису, звідки вбачаються обставини, зазначені в протоколі про адміністративне порушення (а.с. 5).

Посилаючись на наведені докази, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, зі змісту протоколу серії ААД № 647883 від 22.11.2023 (а.с. 1), вбачається, що 22.11.2023 року о 16:55 годин на вул. Небесної Сотні, 65 в м. Одесі, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «TOYOTA», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, не природна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку у медичному закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 4 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 4 Інструкції №1452).

За таких обставин, співробітники поліції діяли на підставі та в межах Закону, що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

Під час складання протоколу проводилася відео зйомка на поліцейську бодікамеру на підставі Закону України №1231-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху».

Відповідно до відеозапису наявного в матеріалах справи ОСОБА_1 підтвердив факт того, що він декілька днів тому, вживав наркотичні речовини.

ОСОБА_1 при складанні працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП був присутній, йому роз`яснено його права, передбачені ст.63 Конституції України, а також ст.268 КУпАП, повідомлено, що справа про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені ст.277 КУпАП, про що зроблено відмітка, при цьому, протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_1 без зауважень.

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи, які дають підстави визнати докази належними та допустимими та такими, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Об`єктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що працівники поліції не є експертами та не мають право встановлювати факт наркотичного (будь-якого) сп`яніння особи, на місці зупинки ОСОБА_1 не проводили перевірку на ознаки наркотичного сп`яніння, апеляційний суд не приймає, оскільки працівниками поліції не встановлювався факт перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, а виявленні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, не природна блідість обличчя які, стали підставою на направлення ОСОБА_1 для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку, що підтверджується відеозаписом долученим до матеріалів справи.

Крім того, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а за відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі.

Твердження апеляційної скарги, стосовно того, що ОСОБА_1 під час спілкування із працівниками поліції зазначав про готовність проходження тесту на стан наркотичного сп`яніння, однак дії співробітників поліції свідчать про спонукання його до відмови від проходження такого тесту, апеляційним судом не приймаються, оскільки наявний в матеріалах справи відеозапис не містить ознак здійснення на нього будь-якого впливу з метою схилення його до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, в апеляційній інстанції апелянт не назвав, яким чином працівники поліції примушували не проходити медичний огляд.

Доводи апеляційної скарги що відеозаписи події не містять в собі фіксації керування ОСОБА_1 автотранспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, а матеріали справи не містять відомостей щодо будь якого порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, апеляційним судом не приймаються. Так відповідно до відеозапису долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що працівники поліції прибули на виклик за адресою: м. Одеса, проспект Небесної Сотні, біля будинку № 65-А, з приводу дорожньо-транспортної пригоди, учасники якої перебували на місці ДТП, в ході спілкування працівників поліції з учасниками ДТП, ОСОБА_1 повідомив, що він є водієм та керував автомобілем «TOYOTA», номерний знак НОМЕР_1 , в подальшому під час спілкування з поліцейськими в ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що останній спочатку погодився, але в подальшому відмовився. При цьому, ОСОБА_1 жодних заперечень щодо керування ним транспортним засобом під час документування матеріалів по ДТП та складанню протоколу за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння не висловлював.

Посилання захисника, що бесіду із ОСОБА_1 проводив не поліцейський ОСОБА_2 який складав протокол, а інший поліцейській, дані якого в протоколі не вказані, є необґрунтованими та не впливають на наявність складу інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки на місці складення протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до відеозапису з боді камери поліцейського, перебували два співробітники патрульної поліції, кожен з яких має повноваження щодо складання протоколу.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було зазначено жодної з причин або підстав для проведення поверхневої перевірки автомобіля та огляду речей, тобто перевірка була проведена із порушенням чинного законодавства, спростовується наступним.

Пунктами 4,5 «Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», затвердженого постановою КМУ №1456 від 29.12.2021 визначено, що перевірка документів в осіб, огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян здійснюється лише після введення воєнного стану в межах території та у строки, зазначені в указі Президента України про введення воєнного стану, на підставі наказу військового командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення); право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за №2102-ІХ від 24.02.2022 року на території України оголошений воєнний стан у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України, строк якого в подальшому було неодноразово продовжено Указами Президента України.

Крім того, обов`язок щодо збирання доказів, в силу вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

За змістом ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Об`єктами правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Матеріалами справи встановлено, що дії ОСОБА_1 підпадають під дію диспозиції ч. 1 ст. 130 КУАП.

Крім того, вказуючи про порушення співробітниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апелянт не надав до суду доказів про звернення зі скаргами на дії поліцейського до компетентних органів, що дає підстави суду вважати такі посилання апеляційної скарги, як спроби апелянта уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Також, апеляційний суд приймає до уваги твердження захисника Хартова М.В. про те, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, проте зазначає, що примусове відсторонення від керування транспортним засобом є правом, а не обов`язком працівників поліції, натомість чого вони не застосували цей засіб примусу щодо ОСОБА_1 не відомо.

На переконання апеляційного суду, зазначена обставина не впливає на вирішення питання щодо відсутності чи наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд констатує, що зібрані у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 докази є належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння....; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Отже, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано застосував стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами, адже воно, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

У відповідності до припису п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду 1-ої інстанції як законну та обґрунтовану залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Хартова М.В. залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одесивід 19.03.2024 року, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець