ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/694/24

Провадження № 3/293/483/2024

14 травня 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В., розглядаючи адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм ТОВ "БУДДИЗАЙН-21",

за ст. 188-57 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

02.05.2024 до Черняхівського районного суду Житомирської області з відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті надійшли матеріали справи відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 188-57 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №023433 від 30.04.2024 гр. ОСОБА_1 30.04.2024 о 15год. 25 хв. на 133 км автомобільної дороги М-21 Виступовичі-Житомир - Могилів-Подільський Житомирського району, а саме не виконав законні вимоги посадових осіб Укртрансбезпеки, що полягають у відмові проходження вагового контролю т/з DAF з н.з. НОМЕР_1 , що передбачено ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», за що відповідальність передбачена ст.188-57 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання, призначене судом на 14.05.2024 не з`явився, про дату час та місце розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення на мобільний номер телефону, зазначений ОСОБА_1 (а.с.17).

14.05.2024 за вх. №2980 через ЄСІТС підсистему «Електронний суд» надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Куровського Володимира Володимировича, за змістом якої просить розглядати справу без участі представника адвоката та без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за наявними в ній матеріалами.

Частиною 1 статті 277 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема, "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Отже, суд вчинив всі необхідні дії, направлені на належне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з статтею 268 КУпАП інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ст. 188-57 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою, та враховуючи те, що законом передбачено обмежений строк розгляду справ про адміністративне правопорушення, суд уважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , на підставі наявних у справі доказів.

При цьому суд ураховує подану заяву представника ОСОБА_1 адвоката Куровського В.В.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд дійшов такого висновку.

За приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина).

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення правопорушення №023433 від 30.04.2024 гр. ОСОБА_1 30.04.2024 о 15год. 25 хв. на 133 км автомобільної дороги М-21 Виступовичі-Житомир - Могилів-Подільський Житомирського району, а саме не виконав законні вимоги посадових осіб Укртрансбезпеки, що полягають у відмові проходження вагового контролю т/з DAF з н.з. НОМЕР_1 , що передбачено ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт", за що відповідальність передбачена ст.188-57 КУпАП.

Диспозицією статті 188-57 КУпАП передбачено відповідальність за невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, щодо перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт, усунення порушень законодавства з безпеки на автомобільному транспорті або створення перешкод для виконання покладених на них обов`язків, завдань.

Статтею 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено систему органів державного регулювання та контролю,шляхи реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту, зокрема, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, вимоги до облаштування та технічного оснащення яких затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту.

За ч. 19 ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право: супроводжувати транспортний засіб, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також забороняти подальший рух такого транспортного засобу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 (зі змінами), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до підпунктів 2, 15, 29 пункту 5 цього Положення, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема, державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Суд встановив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 188-57 КУпАП з огляду на таке.

Старшим державним інспектором відділу державного нагляду та контролю у Житомирській області Потапчук Д.В., складений протокол про адміністративне правопорушення №023433 від 30.04.2024,за невиконання водієм ОСОБА_1 законної вимоги посадової особи Укртрансбезпеки, що полягає у відмові проходження вагового контролю транспортного засобу.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються:

актом №4 про блокування/розблокування автомобільного транспортного засобу від 30.04.2024, за змістом якого підставою для блокування транспортного засобу зазначається відмова водія транспортного засобу, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параментір, від супроводження до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кілометрі (а.с.3); фототаблицею зупиненого транспортного засобу (а.с.4,5); копією посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 (а.с.6); копіями свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів (а.с.7); копією товарно-транспортної накладної №968228 від 30.04.2023 року (а.с.12), з якої вбачається, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу НОМЕР_1 , за видом перевезень «АВТО», автомобільний перевізник «Буддизайн-21», в розділі відомості про вантаж/найменування вантажу зазначено «погружчик фронтальний VOLVO»; копіяєю договру купівліпродажу №19/02/2024 від 19.02.2024 (а.с.8-10), предметом якого є навантажувач фронтальний VOLVO L220Е(а.с.8-10); актом приймання передачі предмета продажу (а.с.11); відеозаписом події, при перегляді якого судом встановлено факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження габаритно-вагового контролю (а.с.13).

Протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи.

Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, суду не надано.

Матеріали справи також не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони посадових осіб Укртрансбезпеки мало місце необ`єктивне ставлення. Жодних доказів про порушення законодавства такими особами (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) суду не надано.

З урахуванням викладеного протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складено в установленому законом порядку, що відповідає вимогам ст.ст.254,256 КУпАП.

Зібрані у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 докази суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП. У суду відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Суд зазначає, що водії під час здійснення вантажних перевезень та при здійсненні габаритно-вагового контролю мають керуватися як Правилами дорожнього руху, так і іншими нормативно-правовими актами, що встановлюють обов`язки водія, в тому числі щодо проведення габаритно-вагового контролю.

Серед таких нормативно-правоих атків, що передбачають обов`язок водія пройти габаритно-ваговий контроль, законодавець визначив: Порядок зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затвердженим постановою КМУ від 20.05.2013 року №422, Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою КМУ 27.06.2007 року №879, Порядок взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженим спільним наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України 10.10.2013 року №1007/1207, Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою КМУ від 08.11.2006 року №1567.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При цьому суд наголошує, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Таким чином суд дійшов висновку, що сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 188-57 КУпАП.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Згідно ст. 280 КУпАП обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, визначені статтями 34-35 КУпАП судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у межах санкції ст. 188-57 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 34-35, 40-1, ст.188-57, 245, 251, 252, 256,266, 291, 294, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 188-57 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ), судовий збір в дохід держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу не пізніше трьох робочих днів після закінчення вказаного строку, має бути наданий (надісланий) правопорушником до суду.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя Людмила ЛОСЬ