ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1185/24 Справа № 226/601/24 Суддя у 1-й інстанції - Клепка Л. І. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю:

секретаря судового засідання Бортника В.А.,

захисника Безрука А.В.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

апеляційну скаргу захисника Безрука А.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Димитровського міського суду Донецької області від 25 березня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Димитровського міського суду Донецької області від 25 березня 2024 року встановлено, що 28.02.2024 року о 17.30 год. біля буд. №89 по вул. Яснополянській в м. Мирноград Донецької області ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21093», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода) і на вимогу працівника поліції від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alсotest Drager 6810» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник Безрук А.В.. просить постанову Димитровського міського суду Донецької області від 25 березня 2024 року відносно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Звертає увагу, що матеріали справи та відеозапис не містять фіксації та доказів керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , а також, що працівники поліції зупинили автомобіль під начебто керуванням ОСОБА_1 . Наполягає, що матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 рухався на даному автомобілі. Відсутні в справі і підстави у вигляді порушення ПДР для його зупинки.

Вказує, що невідома доля автомобіля, а саме чи вилучили поліцейські його чи передали комусь.

Вважає, що працівники поліції порушили порядок огляду водія на встановлення стану сп`яніння. Судом не взято до уваги пояснення ОСОБА_1 , що він не зрозумів навіщо йому проходити огляд, якщо він нікуди не їхав, а просто сидів у авто.

Наполягає, що відеозапис, що долучений до матеріалів справи є недопустимим та неналежним доказом, оскільки є небезперервним. Про здійснення відеофіксації працівник поліції повідом не одразу, а через деякий час спілкування з ОСОБА_1 .

Просить врахувати пояснення ОСОБА_1 , долучені до апеляційної скарги, що ОСОБА_1 посварився зі своєю дружиною та поїхав з дому, зупинився на узбіччі дороги, оскільки було холодно на вулиці, він залишився сидіти в машині та почав пити пиво, але він нікуди не їхав. Саме тоді до нього і підійшли працівники поліції та почали вести відеофіксацію.

Зауважує, що судом було розглянуто справи за його відсутності, оскільки ОСОБА_1 хвилюючись за своє життя та з міркувань власної безпеки не поїхав на судове засідання, хвилюючись, що будівля суду зазнає повторного ракетного обстрілу, як це було декілька місяців тому.

Позиції сторін в суді :

Захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав в повному обсязі свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в ній.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу свого захисника, просив її задовольнити з підстав, наведених в ній.

Висновки суду:

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду 1-ї інстанції залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також слід враховувати, що за практикою ЄСПЛ процесуальний порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, в силу тяжкості стягнень, які передбачені законом, в плані забезпечення прав особи та стандартів доказування має прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства, в тому числі і до додержання стандарту доведення поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні.

ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода.На вимогу працівника поліції від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alсotest Drager 6810» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналіз диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вказує на те, що до відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку.

Таким чином, доказуванню підлягають всі обставини, які є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до п. 2 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»,затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.п. 7, 8, 12, 13 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд 1-ї інстанції при її розгляді дотримався зазначених вимог закону тавірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина підтверджується дослідженими судом 1-ї інстанції наступними доказами.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 676709 від 28.02.2024 року, водієві ОСОБА_1 інкримінується невиконання ним вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, а саме відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу, так і у медичному закладі, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, який складено належною службовою особою та з дотриманням вимог законодавства, повністю підтверджується відеозаписом, зафіксованим поліцейським за допомогою службової боді-камери. З вказаного відеозапису вбачається, що на час зупинки ОСОБА_1 він був за кермом транспортного засобу, вийшов до працівників поліції, відчинивши дверцята водія (відеозапис починаючи з 16:32:03), на запитання інспектора поліції, що він вживав з алкогольних напоїв перед тим, як сісти за кермо автомобіля, повідомив, що вживав 2 пляшки пива (відеозапис, починаючи з 16:32:10) і, не заперечував перебування у стані алкогольного сп`яніння, з метою уникнення складання протоколу та адміністративної відповідальності, пропонував працівникам поліції неправомірну вигоду декілька разів. Під час спілкування з працівниками поліції просив їх не складати протокол, оскількивін є «маршруточником», повідомив, що він лише мав намір відігнати автомобіль (відеозапис, починаючи з 16:35:20). Працівниками поліції було роз`яснено, що стосовно ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння та постанову про притягнення до відповідальності за відсутність посвідчення водія (відеозапис, починаючи з 16:37:34). Після пояснень працівника поліції, що за пропонування неправомірної вигоди ще раз, буде викликана СОГ, ОСОБА_1 змінив свою поведінку, забрав речі з автомобілю, зачинив його, та намагався піти з місця зупинки (відеозапис, починаючи з 16:41:22).

Також, з відеозапису встановлено, що працівники поліції довели до відома ОСОБА_1 , що його відсторонено від керування транспортним засобом, намагалися з`ясувати у нього. Чи буде він викликати «тверезого водія» чи залишить транспортний засіб на місці (відеозапис, починаючи з 16:43:20).

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису подій, що мали місце 28 лютого 2024 року за участі ОСОБА_1 , здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.

В обґрунтування оскарженої постанови, суд першої інстанції в сукупності з іншими доказами у справі, надав їм належну та повну оцінку, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18).

Крім того, під час розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції досліджено наявний у матеріалах даної справи відеозапис, на якому зафіксовано обставини виявленого правопорушення, а саме: факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_4 та зупинки поліцейським транспортного засобу під його керуванням, після чого поліцейський одразу підійшов до дверей автомобіля зі сторони водія та почав спілкування (Диск «керування 1» починаючи з 11:55:10). Із вказаного відеозапису вбачається, що на пасажирському сидінні перебував ще один чоловік, проте він не пересаджувався, а лише виходив на деякий час для спілкування з іншим чоловіком, що переходив дорогу.

Отже, доводи апеляційної скарги з приводу того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та не був водієм транспортного засобу, що його не зупиняли працівники поліції, що останніми було порушено порядок огляду на встановлення стану сп`яніння, та не вирішено долі транспортного засобу, спростовуються дослідженим відеозаписом.

Жодних доказів фізичного чи психологічного тиску з боку співробітників поліції відносно ОСОБА_1 суду надано не було. На відеозаписі ОСОБА_1 претензій співробітникам поліції, чи незгоди з їх діями не виказував, усних чи письмових зауважень до протоколу не надавав, багато разів намагався вирішити питання щодо не складання стосовно нього адміністративного матеріалу.

Доводи сторони захисту про недоведеність факту керування саме ОСОБА_1 , що були предметом розгляду в суді 1-ї інстанції, правильно не були прийнятті судом до уваги, оскільки відповідних доказів суду не надано та вони спростовуються наявним в матеріалах справи та відеозаписом. Як вбачається з відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 при спілкуванні з працівником поліції не оспорював факт керування транспортним засобом. Даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації.

Апеляційний суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_1 , оскільки такі не узгоджуються з іншими доказами, дослідженими судом, та вважає такі дії ОСОБА_1 способом захисту для уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Будь-яких зауважено до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , останні не зазначив ні в самому протоколі, ні на окремому аркуші паперу, а у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 поставив свій підпис про ознайомлення з місцем, часом та датою розгляду даного протоколу.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.

Постанова суду 1-ї інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог захисника Безрука А.В.. та скасування постанови суду 1-ї інстанції, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Безрука А.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Димитровського міського суду Донецької області від 25 березня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин