Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1080/24
Провадження № 3/376/456/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" квітня 2024 р. суддя Сквирського районного суду Київської області Коваленко О. М. , розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ч.2 ст.187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , 06.03.2024 року о 13 год.00 хв., повторно не з"явився до ВП № 1 Білоцерківського РУП, розташованого за адресою: м.Сквира, вул.Слобідська, 5, для реєстрації як особа яка знаходиться під адміністративним наглядом в стані алкогольного сп"яніння, чим допустив порушення п.3 встановлених обмежень ухвалою Сквирського районного суду від 19.09.2023 року, тим самим вчинив правопорушення передбачене частиною 2 ст.187 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з"явився, не заперечував фактів викладених у протоколі складених відносно нього, просив обрати мінімальне адміністративне стягнення.

Адміністративним правопорушенням за ч. 2 ст.187 КУпАП визнається порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Таким чином, доступ до суду є аспектом права на справедливий суд, порушення якого (права на доступ) неодноразово визнавалось ЄСПЛ, зокрема в справах «Кутіч проти Хорватії», заява № 487778/99 п.25. ЄСПЛ 2002-11, «Меньшакова проти України», заява № 377/02 від 08.04.2010 р.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченні цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що провина правопорушника доведена та підтверджується: поясненнями ОСОБА_1 , Ухвалою Сквирського районного суду від 19.09.2023 року; протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №936189 від 14.03.2024 року, постановою Сквирського районного суду Київської області від 28.03.2023р.

Таким чином, провина ОСОБА_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.2 КУпАП доведена у повному обсязі, обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення є щире каяття. Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення в судовому засіданні не встановлені.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП)

При обранні міри адміністративного стягнення, враховуючи обставини вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, приходжу до переконання про можливість накладення адміністративного стягнення у межах санкції ст. 187 ч.2 КУпАП у вигляді штрафу.

Окрім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника ОСОБА_1 , на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 35, 40-1, 187 ч.2, 245, 280, 283-284 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення вигляді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 170 гривень 00 копійок .

Накласти на ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Сквирський районний суд.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня набрання постанови законної сили.

Суддя О. М. Коваленко