№ 536/715/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Баранська Жанна Олександрівна розглянувши у приміщенні суду адміністративний матеріал, який надійшов з Кременчуцького відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 не сплатила аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за судовим наказом № 524/3591/23, виданого 22.06.2023 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області, що призвело до виникнення заборгованості станом на 29.02.2024 року у сумі 31 694,00 грн., сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі.

Згідно із статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення, передбачена статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення не відноситься до категорії справ, при розгляді якої присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою, а тому суддя вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суддя установила наступне.

Згідно статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушенняорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання,- тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення № 8, складеному 08 березня 2024 року головним державним виконавцем Кременчуцького відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління юстиції Малінніковим М.В. підтверджується наступними доказами, оціненими судом у їх взаємозв`язку та сукупності:

-копією судового наказу № 524/3591/23, виданого 22 червня 2023 року Автозаводським районним судом м. Кременчука;

-постановою про відкриття виконавчого провадження №72322066 від 21.07.2023 року;

-розрахунком заборгованості, де вказано, що ОСОБА_1 має заборгованість по аліментам станом на 08.03.2024 року в сумі 31 694,00 грн.;

-викликом державного виконавця від 19.02.2024 року за вих. № 10329;

-копією списка №12 рекомендованих поштових відправлень;

-актом державного виконавця від 08.03.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У відповідності до ч. 2 ст. 51 Конституції України та статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Приписами ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей.

Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

У Постанові Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі №334/7702/16 (провадження № 61-42142св18) про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів висловлено правовий висновок про те, що той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати.

Таким чином, суддя вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому її дії правильно кваліфіковані за частиною 1 статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при призначенні стягнення суд, враховує характер правопорушення, особу правопорушника, а також відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, наявність обставин, що пом`якшує відповідальність.

На підставі викладеного, суддя дійшла висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт, в межах санкції закону за вчинене нею правопорушення.

Статтею 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 40-1, 183-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити адміністративне стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на рахунок:

Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача UA0026001

Код класифікації доходів бюджет 22030106

Призначення платежу 101 __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, стягнутий з ___________ (ПІБ чи назва установи, організації з якої стягується судовий збір) на користь держави, за рішенням №_/_/__(номер рішення про стягнення судового збору). При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником фізичною особою ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Стягувач: Держава.

Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

СуддяЖанна Олександрівна Баранська