Справа № 163/619/22
Провадження № 3/163/5/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2024 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А.

з участю представника Волинської митниці Кунєвої З.Ю.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом № 0873/20500/21 про притягнення до відповідальності за ч.6 ст.481 МК України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , який 14 червня 2019 року через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ввіз на територію України автобус марки «NEOPLAN N316», кузов № НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , який в подальшому змінено на LC78989, в режимі тимчасового ввезення в Україну на строк до 20 днів, перевищив строк тимчасового ввезення цього транспортного засобу більше ніж на 30 діб, що виявлено 19 листопада 2021 року під час проведення аналітично-перевірочних заходів, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.6 ст.481 МК України.

На розгляд справи ОСОБА_1 та його захисник не з`явились, хоча про дату та місце розгляду належним чином повідомлялись судом.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Жук Ю.Б. подав заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з проходженням його підзахисним військової служби в ЗСУ.

Вирішуючи клопотання захисника, суддя приходить до наступного висновку.

Справа за протоколом про порушення митних правил №0873/20500/21 відносно ОСОБА_1 за ч.6 ст.481 МК України надійшла на розгляд до суду 18.05.2022 року та вперше була призначена до розгляду на 26.05.2022 року.

Після чого протягом двох років судові засідання в даній справі відкладались за заявою захисника ОСОБА_2 , зокрема і у зв`язку з проходженням його підзахисним військової служби в ЗСУ.

З отриманої від військової частини № НОМЕР_4 , у якій ОСОБА_1 проходить військову службу, інформації можна зробити висновок, що ОСОБА_1 міг би прийняти участь в судовому засіданні за допомогою технічних засобів в режимі відеоконференції, однак ні він, ні його захисник такого клопотання не заявили.

Крім цього, ОСОБА_1 затакий проміжок часу, міг надати свої пояснення з приводу вищевказаного протоколу шляхом написання письмових пояснень.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях.

В рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" Суд зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За таких обставин, враховуючи що з дня надходження протоколу минуло більше двох років, вбачаються підстави для проведення розгляду протоколу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Жука Ю.Б.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявила, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просила накласти стягнення в межах санкції ч.6 ст.481 МК України.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.6 ст.481 МК України правопорушення повністю стверджена матеріалами справи, а саме: протоколом про порушення митних правил, витягом з ЄАІС Держмитслужби, інформацією за даними Журналу пункту пропуску, письмовими поясненнями порушника, заявою ОСОБА_1 від 03.07.2019, службовою запискою інспектора митниці.

Згідно із ст.103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.108 МК України строк тимчасового ввезення товарів встановлюється митним органом у кожному конкретному випадку, але не повинен перевищувати трьох років з дати поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення. Строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.

Відповідно до ч.1 ст.112 МК України митний режим тимчасового ввезення завершується шляхом реекспорту товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, або шляхом поміщення їх в інший митний режим, що допускається цим Кодексом, а також у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, … не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Станом на день складання протоколу - 13.12.2021 року ОСОБА_1 свого зобов`язання по вивезенню автобуса так і не виконав.

Наведені законодавчі норми і дослідженні у справі докази свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.6 ст.481 МК України правопорушення.

При вирішенні питання про відповідальність ОСОБА_1 належить врахувати як фактичні обставини вчинення правопорушення, так і дані про його особу.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, який затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні з 24 лютого 2022 року введений воєнний стан, який діє по теперішній час.

Із копії військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_5 встановлено, що останній призваний у ЗСУ по мобілізації 07.05.2022 року.

Довідкою військової частини НОМЕР_4 від 08.02.2024 року підтверджується факт проходження ОСОБА_1 військової служби в цій військовій частині.

У зв`язку із цим указана обставина сутєвою мірою пом`якшує відповідальність порушника.

ОСОБА_1 вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, а з службової характеристики на молодшого сержанта ОСОБА_1 від 11.04.2024 встановлено, що останній упродовж двох років перебуває на військовій службі, з 07.05.2022 року по теперішній час, приймає активну участь у захисті України та характеризується виключно позитивно.

Відповідно до ст.ст.22, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника. Крім того, Суд звертає увагу, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

Крім того, суди при притягненні осіб до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, повинні обговорювати питання про можливість звільнення осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі статті 22 КУпАП, якщо таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Враховуючи конкретні обставини справи, дані щодо особи правопорушника, а також те, що діяння, вчинене ОСОБА_1 , хоча й містить в собі склад правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, але внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідає тій суспільній небезпеці, яка є типовою для цього виду правопорушення. Сам ОСОБА_1 за тривалий час військової служби на захисті суверенітету та незалежності України приніс цією службою користі державі значно більше ніж шкоди під час вчиненні адміністративного правопорушення, а тому вбачається можливим застосування положень ст.22 КУпАП про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення в порівнянні із принесеною ним користю, і обмежившись щодо нього усним зауваженням.

На думку суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень з одного боку та визнання внеску ОСОБА_1 , як окремого військовослужбовця у захисті Вітчизни, що підтверджується характеристикою командира військової частини.

Таким чином, провадження у справі підлягає закриттю.

Витрати митниці по справі відсутні, судовий збір не стягуються на підставі ст.520 МК України та п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України.

На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого і обмежитись усним зауваженням.

Провадження в справі закрити.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.А.Шеремета