Справа № 946/2943/24 Провадження № 3/946/1279/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Присакар О.Я., ознайомившись з адміністративними матеріалами, які надійшли з Головного управління ДПС в Одеській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, директора ТОВ Ізмаїльська торгова компанія», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

02.04.2024 року відносно директора ТОВ Ізмаїльська торгова компанія» ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 43/15-32-07-11, згідно якого, ОСОБА_1 вчинила порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, яке виявлено згідно акту перевірки від 19.03.2024 року №9968/15-32-07-11-09/42898755, що призвело до:

- завищення суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за грудень 2023 у сумі 94488 грн. по факту не підтвердження придбання соняшника у грудні 2023 відповідним чином оформленими первинними документами та у сумі 201377 грн. по факту відсутності фактичної сплати податку на додану вартість постачальникам товарів/послуг у попередніх та звітному податковому періодах, тобто до 31.12.2023 року, у зв`язку з чим відсутнє право на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банк по податковій декларації за червень 2023 року, чим порушено: абзац б) п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 №2755-VI (із змінами і доповненнями), пп.4 п.5 р. V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21;

- завищення суми від`ємного значення, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (відображеного у рядку 21 декларації з ПДВ за грудень 2023 у розмірі 366499 грн. у зв`язку з включенням до складу податкового кредиту ПДВ по податковим накладним, зареєстрованим в ЄPПH y наступному звітному періоді та не підтвердженням придбання соняшника відповідним чином оформленими первинними документами, чим порушено: п.198.1, п.198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, абзацу в) п.200.4 ст. 200, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 №2755-VI (із змінами і доповненнями), п. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XІV;

- не забезпечено зберігання первинних документів, протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання, чим порушено п.44.3 ст. 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями).

За даним фактом відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 163-1 КУпАП відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про час там місце розгляду справи була сповіщена належним чином, подала до суду письмові пояснення, відповідно яких просить закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що протокол складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а саме не розкрито суті порушення податкового обліку, вина недоведена належними доказами. Також зазначила, що їй не було роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Крім того посилається на положення ст. 38 КУпАП, як на підставу закриття справи провадження по строкам притягнення особи до адміністративної відповідальності, а саме вважає, що адміністративне правопорушення, вчинене за ч. 1 ст. 163-1 є проступком, а тому строки притягнення за вказаним становлять два місці з дня його вчинення.

Дослідивши матеріали справи, письмові пояснення ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що справу про адміністративне правопорушення необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, з таких підстав.

Диспозицією ч. 2 ст. 163-1 КпАП України передбачена відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

Стаття 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнає протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Склад адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення, об`єктивну сторону, суб`єкт і суб`єктивну сторону складу. Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення. Відсутність хоча б однієї з вище перелічених ознак виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Для встановлення "обґрунтованості висунутого обвинувачення" у справі мають міститися достатньо переконливі, чіткі і узгоджені між собою докази, які в сукупності доводять винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, згідно з принципом доведеності вини "поза розумним сумнівом".

Згідно статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи і вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 163-1 КУпАП передбачає відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 43/15-32-07-11 від 02.04.2024 року, директор ТОВ Ізмаїльська торгова компанія» ОСОБА_1 вчинила порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, яке виявлено згідно акту перевірки від 19.03.2024 року №9968/15-32-07-11-09/42898755, що призвело до:

- завищення суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за грудень 2023 у сумі 94488 грн. по факту не підтвердження придбання соняшника у грудні 2023 відповідним чином оформленими первинними документами та у сумі 201377 грн. по факту відсутності фактичної сплати податку на додану вартість постачальникам товарів/послуг у попередніх та звітному податковому періодах, тобто до 31.12.2023 року, у зв`язку з чим відсутнє право на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банк по податковій декларації за червень 2023 року, чим порушено: абзац б) п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 №2755-VI (із змінами і доповненнями), пп.4 п.5 р. V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21;

- завищення суми від`ємного значення, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (відображеного у рядку 21 декларації з ПДВ за грудень 2023 у розмірі 366499 грн. у зв`язку з включенням до складу податкового кредиту ПДВ по податковим накладним, зареєстрованим в ЄPПH y наступному звітному періоді та не підтвердженням придбання соняшника відповідним чином оформленими первинними документами, чим порушено: п.198.1, п.198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, абзацу в) п.200.4 ст. 200, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 №2755-VI (із змінами і доповненнями), п. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XІV;

- не забезпечено зберігання первинних документів, протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання, чим порушено п.44.3 ст. 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями).

Разом з тим, справа про адміністративне правопорушення, складається з наступних документів: безпосередньо з протоколу про адміністративне правопорушення, Акту про результати документальної позапланової перевірки, копії наказу про призначення на посаду, копії паспорту, копії РНОКПП, довідки про доходи та витягу з ЄДРСР про застосування відносно ОСОБА_1 стягнення за ч. 2 ст. 163-1 КУпАП по справі №946/8050/23 від 15.12.2024 року.

В протоколі про адміністративне правопорушення відсутні ознаки об`єктивної сторони адміністративного правопорушення вчинені нею, не конкретизовано суть порушення, в графі викладено лише наслідки, вчинених дій та зазначено перелік норм податкового законодавства, однак не вказано які саме дії або бездіяльність у розумінні диспозиції ч. 1, ч. 2 ст. 163-1 КУпАП, були допущені, що призвели до порушення порядку ведення податкового обліку.

Загальне посилання в протоколі на відповідні норми Податкового кодексу України не описують конкретного складу правопорушення та його суті. Формулювання протоколу в такій формі не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ч.1, ч. 2 ст. 163-1 КУпАП.

Посилання ж у протоколі просто на норми нормативно-правових актів без конкретизації, яку норму якого Закону особою порушено, в чому полягає це порушення, які конкретно дії або бездіяльність допущені особою, не розкриває суті конкретного порушення, яке ставиться ОСОБА_1 у вину.

З наявного в матеріалах справи Акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки № 9968/15-32-07-11-09/42898755 від 19.03.2024 року вбачається, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Ізмаїльська торгова компанія» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, встановлено порушення та перераховані норми Податкового кодексу України

Податковим кодексом України передбачено, що акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Згідно з положеннями п. 86.1. ст. 86 Податкового кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Акт перевірки документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Системний аналіз положень КУпАП свідчить про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка є частиною національного законодавства та яку національні суди повинні враховувати при розгляді справ (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV та ст. 19 Закону України від 29.06.2004 №1906-IV «Про міжнародні договори України»).

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» від 30.05.2013 та «Карелін проти Росії» від 20.09.2016), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) для кримінального провадження поширюється Європейським судом з прав людини й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративного правопорушення (справа «Лучанінова проти України», рішення від 09.06.2011).

Виходячи з практики застосування ЄСПЛ ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до ст. 6 Конвенції.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України».

Відповідно до ст. 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У рішенні по справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» від 14.03.2002 ЄСПЛ зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Бербера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 ЄСПЛ встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного суду від 07.07.2020 у справі №463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18) у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У даному випадку, негативна відповідь на питання про винність ОСОБА_1 виходить не з позитивно встановленої невинності останньої, а з доказового аспекту презумпції невинності: ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Суд не є стороною обвинувачення, а співробітники ДПС не зібрали та не забезпечили надання до суду відповідних доказів винуватості особи.

Протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 163-1 КУпАП ґрунтується лише на висновках викладених у акті № 9968/15-32-07-11-09/42898755 від 19.03.2024 року, а висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників контролюючого органу з виконання податкового контролю та їх результатів, але самі по собі такі висновки не породжують правових наслідків для платника податків, а також беручи до уваги, що у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності не зазначено, у чому конкретно полягає порушення ОСОБА_1 встановленого порядку ведення податкового обліку, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-1 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Разом з тим, суддя зауважує, у протоколі зазначено, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 163-1 КУпАП, проте зазначений протокол не містить відомостей про вчинення ОСОБА_1 , повторно правопорушення протягом року. Лише посилання у протоколі на рішення суду № 946/8050/23 від 15.12.2023 року про застосування стягнення до ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 163-1 КУпАП та долучення відповідного витягу з ЄДРСР без зазначення про вчинення правопорушення повторно не становить складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-1 КУпАП.

Також суддя не бере до уваги доводи ОСОБА_1 про закриття провадження на підставі ст. 38 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 дійшла помилкового трактування положень вказаної статті, а вказане правопорушення не є проступком та строки притягнення за вказаним становлять три місці з дня його вчинення. Таким чином. враховуючи, що органом ДПС зазначено дату виявлення правопорушення - 19.03.2024 року, то дане провадження не підлягає закриттю на підставі ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 163-1, 251, 255, 256, 247, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), за ч. 2 ст. 163-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя: О.Я.Присакар