Справа № 186/895/24
Провадження № 3/0186/264/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

в справі про адміністративне правопорушення

12 вересня 2024 року м. Першотравенськ

Суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Кривошея С.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла від відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Норильська, проживає по АДРЕСА_1 , пенсіонера, громадянина України, у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що 05 червня 2024 року в 00 год. 43 хв. керував автомобілем марки «Great Wall Haval M4», р/н НОМЕР_1 , біля будинку №35-А по вулиці Леоніда Каденюка, міста Першотравенська, Синельниківського району, Дніпропетровської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, хитка хода), та на вимогу працівника поліції у встановленому законом порядку пройти огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння, відмовився.

У ході розгляду справи правопорушник ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав та надав письмові пояснення в яких зазначив, що не погоджується із протоколом про адміністративне правопорушення та вважає, що справа підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях поді та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також зазначив, що 05.06.2024 року в 00 год. 40 хв. він сидів у салоні автомобіля, двигун якого не був заведений, тобто автомобіль не перебував у русі та був припаркований на узбіччі по вул. Л. Каденюка 35-а, неподалік місця його проживання. У цей час до нього підійшли працівники поліції, які в зверхній формі почали вимагати від нього якісь документи. При цьому, після уточнення які документи необхідно їм надати, працівники поліції почали морально тиснути на нього та звинувачувати у тому, що він керував транспортним засобом.

Враховуючи пізній час, він почав хвилюватися за свою безпеку, та надав їм документи, які посвідчують особу.

Після чого, поліцейські почали звинувачувати його у тому, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, але він це заперечував. Підставою такого звинувачення був запах алкоголю, однак він був не з його порожнини рота, а від його напарника ОСОБА_2 , який також знаходився в автомобілі. Однак працівники поліції цього не встановлювали, що викликало у нього сумніви у їх упередженості.

Враховуючи такі обставини, він дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, так як побоювався, що результат тесту буде підроблений на користь поліцейських.

Після чого, працівники поліції запропонували проїхати до медичного закладу, та стверджували, що він порушив п.2.5 ПДР України. Потім, працівники поліції повідомили йому, що вони вимкнули бодікамеру та запитали у нього чи буде він підписувати документи, але він повідомив поліцейському, що хоче зателефонувати адвокату, а документи без адвоката він підписувати не буде. Однак працівники поліції проігнорували його бажання та в зухвалій, грубій формі спілкувались з ним. Пізніше, працівники поліції склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник адвокат Задорожня В.О. надала суду клопотання, в якому прохала суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування клопотання адвокат Задорожня В.О. зазначила, що не погоджується з протоколом та вважає, що докази в справі є неналежними та недопустимими, оскільки вони зібрані всупереч нормам КУпАП, Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я №1452/735 від 9 листопада 2015 року та «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затверджену наказом МВС України 18.12.2018 № 1026.

Також зазначила, що транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції відповідно до чітко визначених Законом підстав, в іншому випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення Правил дорожнього руху та подальшим притягненням до відповідальності), ставить під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія».

Доданий до матеріалів справи відеозапис, та протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 591831, а також додатки до нього - не містять жодних доказів законної зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Наявний в матеріалах справи відеозапис, який мав засвідчити підстави законної зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , фактично зафіксовано лише автомобіль чорного кольору. Крім того, з відеозапису неможливо встановити номерні знаки автомобіля, який не перебуває в русі та стоїть припаркований на узбіччі.

У матеріалах справи відсутні докази керування транспортним засобом особою, яка відмовилась проходити огляд на стан сп`яніння, що виключає можливість притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки не містить необхідної для цього складової - доведення факту керування транспортним засобом.

Працівниками поліції грубо порушено Інструкцію «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року(Далі - Інструкція).

Так, п.3 Розділу І Інструкції прямо зазначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

А ознаками алкогольного сп`яніння, відповідно до п.3 зазначеного вище Розділу є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Як вбачається з відеозапису з бодікамери поліцейського, патрульний не називає жодної ознаки алкогольного сп`яніння та лише через п`ять хвилин спілкування з ОСОБА_1 запитав у останнього, чи вживав він алкогольні напої, і лише потім додає що відчуває від ОСОБА_1 різкий запах алкоголю.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення ААД №591831 від 05.06.2024 року, окрім різкого запаху алкоголю з порожнини рота, поліцейським зазначені такі ознаки, як невиразна мова та хитка хода, однак вказані обставини працівником поліції на відеозаписі не встановлені та не озвучені.

Крім того, у матеріалах адміністративної справи відсутнє направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, де б були зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, які передбачені п.3 розділу 1 зазначеної вище інструкції.

Також, відповідно даних протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 оформлення матеріалів здійснювалось у його присутності. Проте, відеозаписом, який додано до матеріалів справи, вказане спростовується.

Зокрема, доданий до матеріалів справи відеозапис, не містить відомостей про присутність ОСОБА_1 при складанні протоколу та ознайомлення його з протоколом про адміністративне правопорушення.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У судове засідання 12 вересня 2024 року правопорушник ОСОБА_1 та його захисник адвокат Задорожня В.О. не з`явились, правопорушник ОСОБА_1 надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому адміністративна справа підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ч.2, 3 ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП, є керування транспортним засобом в стані сп`яніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Такий порядок огляду на стан сп`яніння визначений ст.266 КУпАП.

Відповідно до ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан такого сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупинити транспортний засіб у разі, якщо водій порушив правила дорожнього руху.

Згідно п.2 розділу 1 Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Пункт 3 вказаної інструкції передбачає ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пункт 4 ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктом 6 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутністю лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 7 зазначеної інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зі змісту ч.3 ст.266 КУпАП виходить, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції у закладах охорони здоров`я проводиться у разі їх відмови від проведення огляду працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів, або в разі незгоди з його результатами.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, вважається недійсним.

Тобто, чинним законодавством передбачено, що у випадку відмови водія від огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу на місці зупинки, поліцейський зобов`язаний запропонувати водію і, у випадку згоди, забезпечити його огляд у медичному закладі. Саме таким є встановлений законодавством порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення містять: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №591831 від 05.06.2024 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 05.06.2024 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду за допомогою алкотестера «Drager-6810»; довідку старшого інспектора СРПП ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Макарова Д. про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке видане 02.10.2019 року; відеозапис з бодікамери поліцейського, з якого вбачається, що 05.06.2024 року в 00 год. 47 хв. працівник поліції підходить до припаркованого автомобіля, за кермом якого знаходиться ОСОБА_1 та просить надати документи для перевірки, так як останній пересувався по місту під час комендантської години. ОСОБА_1 не заперечує, що керував автомобілем. Під час перевірки працівник поліції запідозрює, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки на його думку ОСОБА_1 має запах алкоголю з порожнини рота, та пропонує пройти огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що ОСОБА_1 відмовляється та акцентує увагу працівника поліції, що він відмовляється пройти огляд саме на алкотестері «Драгер». Після чого, працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі, на що ОСОБА_1 питає що він порушив та відеозапис закінчується.

Свідки адміністративного правопорушення скоєного ОСОБА_1 відсутні.

Як вбачається з дослідженого вище відеозапису з бодікамери працівника поліції, останній не містить доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, який був запропонований йому працівником поліції. Таке порушення процедури спростовує достовірність даних, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Всупереч наведеній нормі закону, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом шляхом відібрання відповідної розписки. Зазначене викликає обґрунтовані сумніви щодо достовірності обставин, викладених у протоколі.

Також, слід зазначити, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. п. 2, 6, 7 розділу I Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У пунктах 2, 5, 8 розділу II Інструкції визначено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Вищевказане свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим на місці зупинки транспортного засобу.

За таких обставин приходжу до висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт відмови ОСОБА_1 пройти медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння у КНП «Першотравенська МЛ».

У свою чергу, наявність сумнівів не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про який наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978 року в справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» («Ireland v. The United Kingdom», заява № 5310/71) та котрий застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», на чому, власне, наголошується Європейським Судом з прав людини у його рішенні від 21 липня 2011 року в справі «Коробов проти України» («Korobov v.Ukraine», заява № 39598/03). Окрім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.02.2019 в справі № 1-р/2019 вказав, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип indubioproreo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.

Оскільки працівниками поліції не було надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 відмовився пройти медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння, тому висновки працівника поліції про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, та відмовився від проходження медичного огляду є необґрунтованими.

Відповідно до п.1 ст.247 КпАП України обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених вище обставин вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 , події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.221, п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 280, 283, 284, 294 КУпАП, - суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

СУДДЯ: С.С. КРИВОШЕЯ.