ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/17195/24

Провадження № 33/4820/538/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А.

за участю секретаря судового засідання Жураківського В.А.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

представника потерпілого ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 липня 2024 року, якою провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 1732 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, та

ВСТАНОВИЛА:

Ко роткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 ставиться у провину те, що 10.06.2024 о 18.00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , він вчинив щодо свого дядька ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюваннях нецензурною лайкою, погрозах, чим завдав йому психологічних страждань, унаслідок чого могла бути завдана шкода його психічному здоров`ю.

Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 липня 2024 року провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрито за відсутністю події і складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 1732 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із рішенням судді суду першої інстанції, потерпілий подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену постанову та ухвалити нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП та призначити йому покарання у виді адміністративного арешту строком на 10 діб.

На думку потерпілого, суд розглянув поняття домашнього насильства надто вузько та неправильно визнав ситуацію, що мала місце, за конфлікт. Суд не надав належної оцінки показанням потерпілого, які повністю узгоджуються з іншими у справі доказами, та відеозапису з місця події. Окрім того, зі слів потерпілого, зухвала та неадекватна поведінка ОСОБА_1 продовжується тривалий час.

Позиції учасників судового провадження

Потерпілий та його представник підтримали вимоги апеляційної скарги, просили задовольнити їх повністю.

Представник потерпілого показав, що між сторонами немає майнового спору, вони спільно не проживають, є родичами, потерпілий - дядько ОСОБА_1 , який вчиняє психологічне насильство щодо дядька, висловлює щодо нього безпідставні погрози, дії ОСОБА_1 в кафе були спрямовані не на порушення громадського порядку, а погрозу висловлювались на адресу потерпілого, з метою чинити психологічний тиск.

Потерпілий показав, що його племінник ОСОБА_1 прийшов до нього в кафе, де він працює продавцем, при цьому були відвідувачі. Племінник виражався нецензурно на його адресу, погрожував. Дійсно був факт викрадення собаки, він написав заяву до поліції, свідки бачили, що в цей час собака був у ОСОБА_1 , після написання заяви він повернув собаку. ОСОБА_1 себе так поводить стосовно нього, оскільки саме він пише заяви до поліції про вчинення племінником домашнього насильства стосовно діда ОСОБА_1 , а його батька, він б`є батька. Дії ОСОБА_1 вважає помстою, він його залякує та так впливає.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 заперечив щодо задоволення вимог апеляційної скарги потерпілого, показав, що ОСОБА_2 є його дядьком, який написав заяву до поліції, що він викрав собаку, тому він пішов до нього, щоб з`ясувати навіщо дядька написав таку заяву, оскільки він собаку годує та доглядає та не викрадав її. Він висловлювався нецензурно на ОСОБА_2 , чим міг принизити його честь та гідність, але вважає, що не вчиняв домашнього насильства. Він працює неофіційно на будівництві.

Заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, дослідивши повторно диск з відеозаписом з місця події, наданий потерпілим суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

У поданій апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_2 просить визнати винним ОСОБА_1 та притягнути його до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, оскільки на його думку, суд не надав належної оцінки зібраним доказам і вузько розглянув поняття домашнього насильства.

Частина 1 статті 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме статей 9 та 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі статтями 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Утім, на переконання апеляційного суду, суддя суду першої інстанції не дотримався повною мірою вказаних вимог чинного законодавства при ухваленні рішення у справі. Постанова суду не відповідає критеріям вмотивованості, обставини справи встановлені неповно, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що провадження у справі щодо ОСОБА_1 необхідно закрито за відсутністю події і складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 1732 КУпАП, оскільки в розумінні статті 173-2 КУпАП склад адміністративного правопорушення має місце лише у тому випадку, коли дії винного спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, і хоч потерпілий стверджує про те, що дії ОСОБА_1 негативно впливають на організацію його життя, однак суддею не встановлено, що вони вчинялися з метою обмеження волі особи, натомість має місце тривалий взаємний конфлікт між родичами без ознак домашнього насильства.

Свій висновок суд обґрунтував на досліджених відомостях з протоколу про адміністративне правопорушення (а/с 1), поясненнях потерпілого ОСОБА_2 (а/с 3), форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 10.06.2024 (а/с 4-6), виданого ОСОБА_1 обмежувального припису від 10.06.2024 (а/с 19-21) та відеозапису з місця події.

З огляду на зміст оскаржуваної постанови, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що фактичні обставини справи та наявні в матеріалах справи відомості безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства щодо свого дядька ОСОБА_2 .

Положеннями частини 1 статті 1732 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність зокрема за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у частині 1 статті 1732 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 (далі - Закон) визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 1 цього Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Пунктом 12 частини 2 статті 3 Закону передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, як дядько (тітка).

Особливостями домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми. Якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

З аналізу вищевказаних норм слідує, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією частини 1 статті 1732 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 507720 від 10.06.2024, ОСОБА_1 10.06.2024 о 18.00 год. у АДРЕСА_2 , вчинив насильство психологічного характеру щодо свого дядька ОСОБА_2 , а саме: ображав потерпілого нецензурною лайкою, погрожував, чим завдав йому психологічних страждань, унаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілому ОСОБА_2 (а/с 1).

У поясненнях потерпілого ОСОБА_2 вказано, що ОСОБА_1 прийшов на роботу до нього, перебував у агресивному стані та без причини почав вчиняти психологічне насильство щодо потерпілого: обзивав нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, кричав, поводився агресивно як до потерпілого, так і до оточуючих осіб. У результаті була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого ОСОБА_2 (а/с 3).

Матеріали справи містять також постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.05.2023 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень за статтею 173, частиною 1 статті 1732 КУПАП, а саме домашнього насильства стосовно свого дідуся ОСОБА_4 (а/с 18).

Окрім того, рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.07.2023 щодо ОСОБА_1 видано обмежувальний припис, який полягає у забороні останньому перебувати в місці проживання з ОСОБА_4 , наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання останнього та його сина, тобто до потерпілого у цій справі - ОСОБА_2 , вести телефонні розмови з ОСОБА_4 , розшукувати його (а/с 19-21).

На підставі досліджених матеріалів справи, апеляційний суд дійшов висновку щодо систематичності та множинності зі сторони ОСОБА_1 актів домашнього насильства, зокрема стосовно свого дідуся ОСОБА_4 . Тим самим підтверджуються відповідні доводи апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_2 та його покази в ході апеляційного розгляду, що племінник ОСОБА_1 , який 10.06.2024 висловлював на його адресу словесні образи, погрози, принижував та залякував його, оскільки саме він потерпілий звертається до поліції з приводу вчинення ОСОБА_1 незаконних дій, що свідчить про направленість дій ОСОБА_1 на обмеження волевиявлення потерпілого.

З дослідженого відеозапису з камери відеоспостереження, що встановлена в кафе «Гарячий Пес» за адресою: АДРЕСА_2 , можна об`єктивно оцінити поведінку ОСОБА_1 , який 10.06.2024 прийшов на роботу до ОСОБА_2 , поводив себе агресивно, кричав та висловлювався нецензурними словами на адресу потерпілого, погрожував йому, посилаючись на те, що потерпілий написав заяву до поліції. На переконання апеляційного суду, настільки активні, нападницькі й несподівані дії зі сторони ОСОБА_1 дійсно могли негативно вплинути та завдати шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Апеляційний суд вважає, що зазначеним відеозаписом зафіксовані реальні обставини справи, який дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення, що у сукупності з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами у цій справі є достатнім для висновку про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, а саме умисного вчинення діянь психологічного характеру (погрози, образи, залякування за те, що його дядько звернувся до поліції), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого ОСОБА_2 .

Отже, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, доходжу висновку, що у своїми умисними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Згідно з частиною 8 статті 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право , зокрема, скасувати постанову судді суду першої інстанції та прийняти нову постанову.

Відповідно до статті 33 КУпАП, обираючи вид стягнення, суд враховує особу правопорушника, характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, враховуючи викладені вище обставини справи, особу правопорушника, характер вчиненого адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції частини 1 статті 173-2 КУпАП, а саме у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На переконання апеляційного суду, саме такий вид стягнення є достатнім, справедливим і співмірним з вчиненим ОСОБА_1 адміністративним правопорушенням, а також сприятиме досягненню мети адміністративної відповідальності, а саме: вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 липня 2024 року, якою провадження у справі стосовно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 1732 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 1732 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 гривень (отримувач ГУК у Хмельницькій області 21081300, код отримувача , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA0022001, код класифікації доходів бюджету 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. (отримувач ГУК у м.Києві 22030106, код отримувача , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу стягнення судового збору на користь держави).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя