Дата документу 06.02.2024
Справа № 334/575/24
Провадження № 3/334/511/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя Фетісов М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

09.01.2024 о 13.00 годині знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме: погрожував, висловлювався нецензурною лайкою, вибивав двері. Чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні визнав частково. Пояснив, що ОСОБА_2 не бив, двері не вибивав. Сварка з потерпілою мала місце 08.01.2024 під час сумісного святкування. Наступного дня він лише телефонував потерпілій з метою забрати свої речі. Під час телефонної розмови вони сварились. При цьому, він висловлювався нецензурною лайкою та погрожував потерпілій.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення також підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 09.01.2024 серії АА № 088852, у якому зафіксований факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП;

- заявою ОСОБА_2 від 09.01.2024;

- рапортом поліцейського,

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 09.01.2024;

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 09.01.2024;

- копією термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 214395;

- витяг з бази даних «АРМОР».

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

За повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України від 07.12.2017 № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази, приходжу до висновку про те, що своїми діями ОСОБА_1 , будучи протягом року двічі підданим адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, вчинив домашнє насильство (діяння психологічного характеру щодо своєї співмешканки), за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 09.01.2024 вчинив домашнє насильство фізичного характеру щодо потерпілої, оскільки відповідно до її письмових пояснень та заяви вказане насильство до неї застосовувалось 08.01.2024. Проте, у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується діяння, яке відбулось саме 09.01.2024.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ст. 33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності, не працює. Обставини, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність, не встановлені.

Враховуючи вказане та характер вчиненого правопорушення, вважаю за можливе застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 23, 33, 34, 173-2, 283, 284 КУпАП України, суддя

постановив:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя М.В. Фетісов