П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Хамник М.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Красноармійським МВ УМВС України в Донецькій області від 05.09.2014 року, місце проживання: АДРЕСА_1 , місце роботи, посада: тимчасово не працює, до адміністративної відповідальності не притягався (згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення) - за ч.1 ст.185-10, ч.2 ст.204-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли матеріали справ про адміністративне правопорушення за №308/8933/24 (провадження №3/308/4965/24) та №308/8934/24 (провадження №3/308/4966/24) про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 за ч.1 ст.185-10 та ч.2 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому спільний розгляд цих справ є доцільним.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №142089 08.05.2024 о 18год 10хв ОСОБА_1 був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Засідка» після подолання загороджувального паркану на відстані 70 метрів до державного кордону, на напрямку 289 прикордонного знаку на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Оноківці», який вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку в пішому порядку поза пунктом пропуску в складі групи осіб. Своїми діями порушив вимоги ст.9 та ст.12 ЗУ «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №142090 від 08.05.2024, 08.05.2024 о 18год 10хв ОСОБА_1 був виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Засідка» після подолання загороджувального паркану на відстані 700 метрів до державного кордону, на напрямку 289 прикордонного знаку на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Оноківці», під час спроби незаконного подолання державного кордону України, здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків , а саме: неодноразову повторену законну вимогу старшого прикордонного наряду зупинитися, вдався до втечі в складі групи осіб, чим порушив вимоги ст.34 ЗУ «про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.185-10 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, разом з тим у матеріал справи міститься заява про визнання вини та розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справ про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 185-10 КУпАП передбачена відповідальність за Злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Так, відповідно до вимог ст.2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» основними функціями Державної прикордонної служби України є: охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму; здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення; ведення розвідувальної, інформаційно-аналітичної та оперативно-розшукової діяльності в інтересах забезпечення захисту державного кордону України згідно із законами України «Про розвідувальні органи України» та «Про оперативно-розшукову діяльність».

Статтею 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» передбачено права Державної прикордонної служби України. Відповідно до вказаної норми, органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов`язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право в тому числі, вимагати від фізичних осіб припинення правопорушень і дій, що перешкоджають здійсненню повноважень Державної прикордонної служби України (п. 12).

Крім того, відповідно до Постанови КМУ від 27.07.1998 № 1147 «Про прикордонний режим» постановою установлено вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках і вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм прикордонну смугу у межах прилеглих до кордону територій селищних і сільських рад, де запроваджується прикордонний режим та затверджено перелік міст і районів, в межах територій яких можуть бути встановлені контрольовані прикордонні райони, в тому числі до переліку яких у Закарпатській області увійшли місто Ужгород, Берегівський, Великоберезнянський, Виноградівський, Перечинський, Рахівський, Тячівський, Ужгородський, Хустський райони.

Також Постановою КМУ №304 визначено межі прикордонної смуги в межах прилеглих до кордону територій селищних та сільських рад.

Частиною 1 ст.204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

У свою чергу ч.2 цієї ж статті передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ №142089 та серії ЗхРУ №142090 від 08.05.2024 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення, копією протоколу про адміністративне затримання від 08.05.2024, копією протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 08.05.2024, рапортом військовослужбовця Державної прикордонної служби від 08.05.2024 року, копією письмового пояснення ОСОБА_1 від 08.05.2024 року, схемою місця затримання правопорушника на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 08.05.2024 року.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.204-1 та ч.1 ст.185-10 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Виходячи зі змісту ст.ст.33, 36 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу визначеного санкцією ч.2 ст.204-1 КУпАП у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9,22,33,40-1,247,283-285 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати в одне провадження матеріали справ про адміністративне правопорушення за №308/8933/24 (провадження №3/308/4965/24) та №308/8934/24 (провадження №3/308/4966/24) про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , за ч.1 ст.185-10 та ч.2 ст.204-1 КУпАП та присвоїти справі єдиний №308/8933/24 (провадження №3/308/4965/24).

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень).

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60коп.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Строк звернення постанови для виконання - три місяці з моменту її винесення, якщо інше не встановлено КУпАП та іншими законами України.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М.Хамник