Справа № 461/429/24 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 33/811/251/24 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., за участю захисника Шокала В. С., представника Львівської митниці Держмитслужби Зирянова О. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу представника Львівської митниці Держмитслужби Лубоцького Б. І. на постанову Галицького районного суду м. Львова від 23 січня 2024 року,

встановив:

постановою Галицького районного суду м. Львова від 23 січня 2024 року закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил, 02.10.2023 в зону митного контролю пункт пропуску «Угринів - Долгобичув» митного поста «Угринів» Львівської митниці в`їхав транспортний засіб марки «IVECO» з реєстраційним номером НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_1 з вантажем: «гуманітарна допомога: одяг, взуття, сумки, загальною вагою 2300,00 кг», який переміщується на адресу благодійної організації «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «ЛЬВІВСЬКИЙ ЦЕНТР ГУМАНІТАРНОГО ПОСТАЧАННЯ» ().

Як підставу для переміщення вказаних товарів, як гуманітарної допомоги, ОСОБА_1 до митного контролю подав митну декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 02.10.2023 року. Відповідно до митної декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, на адресу організації «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «ЛЬВІВСЬКИЙ ЦЕНТР ГУМАНІТАРНОГО ПОСТАЧАННЯ» () переміщується вантаж гуманітарної допомоги, відправником якої зазначена організація «F.H.U. LOG-SPED, Czura Renata» (Topolowa 24, 37-700 Przemysl).

Під час здійснення митного контролю вказаного транспортного засобу проведено митний огляд, у ході якого в транспортному засобі виявлено одяг, сумки, взуття загальною вагою 1570,00 кг у 70 картонних ящиках. З метою перевірки законності ввезення на митну територію України товарів транспортним засобом IVECO з реєстраційним номером НОМЕР_1 , Львівською митницею скеровано лист від 04.10.2023 №7.4/20-01/14/25379 до благодійної організації «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «ЛЬВІВСЬКИЙ ЦЕНТР ГУМАНІТАРНОГО ПОСТАЧАННЯ» () з метою підтвердження чи спростування факту митного оформлення гуманітарної допомоги.

У відповідь на даний лист благодійна організація надала відповідь від 06.10.2023 року, якою повідомила, що згідно умови дарування, датованої 28.09.2023 року, «F.H.U. LOG-SPED, Czura Renata» (Topolowa 24, 37-700 Przemysl) надав безкоштовно фонду одяг, взуття та сумки, загальною вартістю 125000 польських злотих для цілей надання допомоги особам, які постраждали від війни, загальна вага товару становить біля 2500 кг.

Крім цього, Львівською митницею 04.10.2023 скеровано лист №7.4/20-01/14/25380 до відправника, згідно декларації благодійної допомоги «F.H.U. LOG-SPED, Czura Renata» (Topolowa 24, 37-700 Przemysl) з метою підтвердження чи спростування надання допомоги.

09.10.2023 на лист митниці від керівника «F.H.U. LOG-SPED, Czura Renata» отримано відповідь, що фірма не дарувала для Української фундації жодного товару, а умова дарування їм не відома.

Опитаний у ході перевірки громадянин ОСОБА_1 пояснив, що перевозив гуманітарний вантаж для переселенців.

Враховуючи викладене, митний орган вважає, що громадянин України ОСОБА_1 , як підставу для ввезення на митну територію України товарів, подав до митного контролю митну декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, що містить неправдиві відомості щодо відправника товарів, їх кількості та вартості, а також характеру вантажу (під виглядом товарів, які переміщувалися у митному режимі імпорт, заявив його як вантаж гуманітарної допомоги).

Таким чином, ОСОБА_1 , за твердженням уповноваженої особи митного органу, вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника товарів, їх кількості та вартості, а також характеру вантажу.

Дії ОСОБА_1 митним органом кваліфіковані за ч. 1 ст. 483 МК України.

В мотивах прийнятого рішення суддя покликається на те, що матеріали справи не містять доказів про наявність у діях ОСОБА_1 умислу на порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, оскільки не встановлено, що ОСОБА_1 , який був лише перевізником товару, усвідомлював, що подані митному органу документи містять неправдиві відомості стосовно відправника товарів, їх кількості та вартості. Крім того, відповідь від керівника «F.H.U. LOG-SPED, Czura Renata», яка фактично стала підставою для ініціювання відповідного провадження, була отримана митним органом засобами електронного зв`язку та не містять обов`язкових реквізитів, у тому числі з електронним підписом автора, а відтак не може вважатися належним та допустимим доказом у справі.

Не погоджуючись із постановою суду, представник Львівської митниці Держмитслужби подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 4 122 550,48 грн та конфіскації в дохід держави товарів, вилучених протоколом про порушення митних правил. Крім того, просить стягнути з ОСОБА_1 витрати митниці за зберігання вилучених товарів у розмірі 66 084,34 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, оскільки останнім для здійснення митного контролю та оформлення вказаних вище товарів подано до митного контролю митну декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, що містить неправдиві відомості щодо відправника товарів, їх кількості та вартості, а також характеру вантажу (під виглядом товарів, які переміщувалися у митному режимі імпорт, заявив його як вантаж гуманітарної допомоги). Зазначає, що відповідь відправника товару отримана митним органом 09.10.2023 засобами електронного зв`язку від компанії «F.H.U. LOG-SPED» в особі представника Czura Renata відповідно до норм чинного законодавства та є доказом у справі. При цьому, звертає увагу, що вказана відповідь була надіслана з тієї ж поштової адреси, на яку надсилався запит органом митниці.

Захисник Шоколо В.С. в інтересах ОСОБА_1 подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких покликається на те, що суд першої інстанції вірно встановив, що лист від компанії «F.H.U. LOG-SPED» не є належним доказом, оскільки не містить цифрового або будь-якого іншого підпису. Зазначає, що ОСОБА_1 вказав усі необхідні відомості щодо найменування товарів, їхньої кількості, ваги та відправника, в його діях відсутній будь-який мотив на вчинення правопорушення, а також, що останній є перевізником, а відтак не може в даному випадку нести відповідальність за ч.1 ст.483 МК України. Враховуючи наведене, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши доводи представника Львівської митниці, який підтримав апеляційну скаргу, доводи захисника, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до переконання, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з протоколом про порушення митних правил, ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він включає в себе об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Частиною 1 ст. 483 МК України передбачено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Об`єктом правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 483 МК України, є встановлений законодавством України порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України є переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо ціни та вартості товарів, які необхідні для визначення його митної вартості.

Переміщення товарів з приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон: з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення становить пов`язаний з його вчиненням психічний стан особи. До ознак, властивих суб`єктивній стороні, належать вина, мотив і мета вчинення правопорушення.

Відтак, підставою для складання протоколу про порушення митних правил є наявність усіх елементів складу. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Вважаю, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що у діях ОСОБА_1 відсутні необхідні ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, з огляду на наступне.

Так, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 слідував в Україну як водій транспортного засобу з реєстраційним номером НОМЕР_1 з вантажем: «гуманітарна допомога: одяг, взуття, сумки, загальною вагою 2300,00 кг», який переміщувався на адресу благодійної організації «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «ЛЬВІВСЬКИЙ ЦЕНТР ГУМАНІТАРНОГО ПОСТАЧАННЯ».

ОСОБА_1 до митного контролю була подана митна декларація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, на переміщуваний ним вантаж від 02.10.2023.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у відповідь на лист Львівської митниці від 04.10.2023 №7.4/20-01/14/25379 благодійна організація «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «ЛЬВІВСЬКИЙ ЦЕНТР ГУМАНІТАРНОГО ПОСТАЧАННЯ» надала відповідь від 06.10.2023 року, якою повідомила, що згідно умови дарування, датованої 28.09.2023 року, «F.H.U. LOG-SPED, Czura Renata» (Topolowa 24, 37-700 Przemysl) надав безкоштовно фонду одяг, взуття та сумки, загальною вартістю 125000 польських злотих для цілей надання допомоги особам, які постраждали від війни, загальна вага товару становить біля 2500 кг.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу», гуманітарна допомога - цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв`язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, виникненням надзвичайного стану, зокрема внаслідок стихійного лиха, аварій, епідемій і епізоотій, екологічних, техногенних та інших катастроф, які створюють загрозу для життя і здоров`я населення, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту.

В абзаці 2 пп.1 ч. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27.03.2002 року за № 379 «Про особливості здійснення гуманітарної допомоги, яка перевозиться залізничним транспортом в умовах воєнного стану» дане визначення гуманітарної допомоги, та такою визнаються товари, щодо яких у товаро-супровідних та/або перевізних документах міститься відповідний запис про приналежність такого товару до гуманітарної допомоги.

Таким чином, товари визнаються гуманітарною допомогою за декларативним принципом без прийняття відповідного рішення спеціально уповноважених державних органів з питань гуманітарної допомоги.

При цьому, форма декларації, що міститься у додатку № 1 постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 року № 174 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2022 року № 235), містить у собі інформацію лише про категорії товарів, найменування товарів, кількість місць та орієнтовну вагу в кілограмах.

Із наведеного вбачається, що внесення у відповідну декларацію відомостей щодо кількості одиниць товару не передбачено чинним законодавством України.

Враховуючи наведене, подана ОСОБА_1 декларація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, за своїм змістом та формою є вичерпною та містить у собі інформацію про відповідні категорії товарів, найменування товарів та орієнтовну вагу в кілограмах. Внесення даних стосовно кількості одиниць такого товару вказаною декларацією не передбачено, а відтак подані документи до митного контролю містили правдиві дані.

При цьому, серед категорій товарів, зазначених у декларації, вказані одяг, взуття, сумки, які відповідають товарам, які були вилучені митним органом, а саме одяг новий, взуття нове, сумки нові в асортименті різних торгових марок, що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

Крім того, вага вилученого митним органом товару є меншою, ніж вага, заявлена в декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, при тому, що вимоги про надання точної ваги гуманітарної допомоги немає, а необхідно вказати орієнтовну вагу. Також відсутні норми, які вказують на те, що має бути зазначено чи були вживаними, чи новими товари, які надаються як гуманітарна допомога.

Єдиним доказом, який фактично став підставою для ініціювання відповідного провадження, є відповідь від 09.10.2023 на лист митниці від керівника «F.H.U. LOG-SPED, Czura Renata» про те, що дана фірма не дарувала для Української фундації жодного товару, а умова дарування їм не відома.

Водночас, суд першої інстанції вірно зазначив, що дана відповідь була отримана митним органом засобами електронного зв`язку з невстановленої електронної адреси та не містить обов`язкових реквізитів, у тому числі електронного або будь-якого іншого власноручного підпису автора.

Так, лист від «F.H.U. LOG-SPED, Czura Renata» не відповідає вимогам ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 року № 851-VI, згідно з якими оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Окрім того, в матеріалах справи відсутній належним чином завірений переклад листа від «F.H.U. LOG-SPED, Czura Renata», що, також, суперечить вимогам закону.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що лист від керівника «F.H.U. LOG-SPED, Czura Renata» не може вважатися належним та допустимим доказом у справі, оскільки не містить даних, які б давали можливість суду беззаперечно встановити факт вчинення ОСОБА_1 відповідного правопорушення.

Водночас, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що митним органом не надано жодних інших доказів, які б вказували на те, що договір дарування (умова дарування) від 28.09.2023 року, належний переклад якого наявний в матеріалах справи, згідно з яким «F.H.U. LOG-SPED, Czura Renata» надав безкоштовно фонду одяг, взуття та сумки, є фіктивним та не мав на меті надання гуманітарної допомоги.

Жодним рішенням уповноваженого органу факт фіктивності договору не встановлено, винних осіб до відповідальності не притягнуто. Будь-яких даних про участь ОСОБА_1 у підробленні цього договору митним органом не надано.

При цьому, враховуючи вказані розбіжності, Львівська митниця не зверталася з відповідним запитом до органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує митну політику на території Республіки Польща в порядку, передбаченому міжнародними договорами про співробітництво і взаємодопомогу у митних справах, а суд позбавлений права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення.

За встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що обставини, які викладені в протоколі про порушення митних правил, не відображають всіх ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, зокрема, відсутня об`єктивна сторона правопорушення, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 подав до митного органу декларацію, яка містить неправдиві відомості.

Крім того, наявні матеріали справи не доводять наявність в діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторони порушення митних правил.

Так, наявність прямого умислу характеризується тим, що винний чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відомості про об`єкти декларування ОСОБА_1 отримав від одержувача гуманітарної допомоги - БО «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «ЛЬВІВСЬКИЙ ЦЕНТР ГУМАНІТАРНОГО ПОСТАЧАННЯ», оскільки виконував лише функцію перевізника, під час завантаження та пакування товару він присутній не був, а повноваженнями на розпакування товару ні отримувач, ні постачальник, його не наділяли.

Встановлено, також, що ОСОБА_1 не є власником товару, його покупцем чи отримувачем. Більше того, ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях митному органу зазначив, що зважаючи на те, що на момент написання пояснень належної документації щодо товару митним органом ще не отримано, він відмовляється від даного товару на користь переселенців.

Наведені обставини свідчать про відсутність мотиву у ОСОБА_1 на вчинення відповідного інкримінованого правопорушення, оскільки в ході розгляду справи взагалі не встановлено, що ОСОБА_1 усвідомлював, що подані митному органу документи містять неправдиві відомості стосовно відправника товарів, їх кількості та вартості.

Відтак, за обставин, які наведені у протоколі, перевізник не може нести відповідальність за ст. 483 МК України за подання документів, що оформлені на підставі інформації, отриманої від одержувача, та містять неправдиві відомості щодо відправника товарів, їх кількості та вартості, а також характеру вантажу.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що митний орган володів інформацією про усіх фігурантів даної угоди (відправник, одержувач), адже саме ОСОБА_1 повідомив її уповноваженим представникам митниці.

Враховуючи наведене, митним органом не надано жодних належних та допустимим доказів на спростування правильних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції та підтвердження доводів апеляційної скарги, оскільки сам факт складення митним органом протоколу про порушення митних правил відносно особи та формальне долучення документів не може свідчити про доведеність її вини у вчиненні правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_1 особисто не вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення, а його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, у формі умислу чи необережності не є доведеною, а тому у його діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення.

Відтак, постанова Галицького районного суду м. Львова від 23 січня 2024 року є законною, обґрунтованою, вмотивованою та підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, ст.467 МК України -

постановив:

постанову Галицького районного суду м. Львова від 23 січня 2024 року відносно ОСОБА_1 - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Львівської митниці Лубоцького Б. І. - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.Я. Головатий