Справа № 438/564/24
Провадження № 3/438/327/2024
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 травня 2024 року суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

12 березня 2024 року о 21 год 04 хв в м. Бориславі по вул. С. Петлюри, 96 водій ОСОБА_1 керував ТЗ «Volkswagen CC» н.з. НОМЕР_1 відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом постановою Турківського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області від 04 вересня 2023 року ВП №69503054, чим порушив вимогу ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», чим порушив п. 2.1 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.126 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, привід від 13 травня 2024 року працівниками поліції не виконаний, оскільки відповідно до рапорту від 20 травня 2024 року гр. ОСОБА_1 не проживає за адресою вказаю в постанові.

Суд звертає увагу на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Прецедентна практика ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд.

За таких обставин, та враховуючи, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді даної справи відповідно до вимог статті 268 КУпАП не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, слід зробити наступні висновки.

Розглядаючи матеріали адміністративної справи в межах наявних доказів, приходжу до висновку, що винуватість адмінправопорушника ОСОБА_1 , який порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП, доведена матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 752461 від 12 березня 2024 року, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №1643705 від 12 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 04 вересня 2023 року.

Оцінені судом докази доводять винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог ст. 15 Закону України «Про дорожній рух».

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом будучи тимчасово обмеженим у праві керування таким, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Вирішуючи питання про вид стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.126 КУпАП, яка доведена повністю, а тому вважає за необхідне накласти на нього стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфікується правопорушення, у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривень 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 40-1, 130, 251, 252, 256, 266, 283-285 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області.

Суддя: Андрій СЛИШ