ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю захисника Починка О.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника в інтересах правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.12.2023 року якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , військовослужбовець, -

визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, що складає одну тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 08.10.2023 року о 01:32 год. в м. Черкаси по вул. О. Невського, 15/1, керував автомобілем Газ 31105 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився, велась безперервна відеофіксація на б/к 472494, 471683, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання суду першої інстанції не з`явився.

Захисник Починок О.І. в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що ОСОБА_1 вину визнав, однак просив врахувати принцип індивідуального характеру юридичної відповідальності, а саме призначити основне стягнення, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Призначити ОСОБА_1 покарання у розмірі 17000,00 грн., без позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік, так як право керування транспортним засобом потрібне ОСОБА_1 для проходження служби у ЗСУ.

Постановою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.12.2023 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, що складає одну тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить:

1. Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.12.2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - скасувати.

2. Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік.

Вважає дану постанову суду першої інстанції незаконною, у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права.

Вказує, що суд першої інстанції протиправно не взяв до уваги та не надав належної правової оцінки клопотанню про врахування принципу індивідуальної відповідальності.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Системний аналіз та юридичний зміст положень цієї статті свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Право керування транспортним засобом потрібне ОСОБА_1 для проходження служби у ЗСУ. Його служба полягає у постійному використанні транспортних засобів, він безпосередньо виконує службові (бойові) завдання для захисту батьківщини від збройної агресії Російської Федерації, тому позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами позбавить його можливості здійснювати службові завдання. Слід врахувати наявність незначної кількості солдатів, що мають посвідчення водія відповідної категорії.

ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, зазначає, що на нього вперше накладається адміністративне стягнення за таке адміністративне правопорушення, тому просить суд застосувати до нього обставини, які пом`якшують відповідальність, що в свою чергу надасть можливість суду застувати аналогію закону та призначити більш м`яке стягнення, ніж передбачено законом, відповідно до ст. 69 КК України, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що ОСОБА_1 08.10.2023 року о 01:32 год. в м. Черкаси по вул. О. Невського, 15/1, керував автомобілем Газ 31105 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився, велась безперервна відеофіксація на б/к 472494, 471683, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 229288 від 01.09.2023 року, де зазначено, що ОСОБА_1 08.10.2023 року о 01:32 год. в м. Черкаси по вул. О. Невського, 15/1, керував автомобілем Газ 31105 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився, велась безперервна відеофіксація на б/к 472494, 471683, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП.(а.с.1);

- даними рапорту інспектора БУПП в Черкаській області ДПП ст. лейтенанта поліції Дахно І. від 08.10.2023 року, де зазначено, що 08.10.2023 року, о 01 год. 32 хв. під час патрулювання в м. Черкаси по вул. О. Невського, 15/1, було зупинено Газ 31105 д.н.з. НОМЕР_1 за порушення комендантської години. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , у останнього суло виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився. На водія ОСОБА_2 було складено адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.2);

- даними відеодиску відносно від 08.10.2023 року, з якого вбачаються обставини викладені в протоколах про адміністративні правопорушення.(а.с.4);

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо ОСОБА_2 у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права., є необґрунтованим та спростовуються даними відеозапису.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 229288 від 01.09.2023 року, даними рапорту інспектора БУПП в Черкаській області ДПП ст. лейтенанта поліції Дахно І. від 08.10.2023 року, даними відеодиску відносно від 08.10.2023 року, з якого вбачаються обставини викладені в протоколах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З відеозапису вбачається, що працівниками поліції було зупинено автомобіль Газ 31105 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , який порушив комендантську годину. Під час спілкування з водієм ОСОБА_2 поліцейський вбачає у останнього ознаки алкогольного сп`яніння. Крім того, водій ОСОБА_2 і сам вказав, що вживав алкогольні напої. Поліцейський пропонує йому пройти освідування у встановленому законом порядку, при цьому роз`яснює наслідки відмови від проходження освідування. З відеозапису вбачається, що хоч ОСОБА_2 і були відомі наслідки відмови від проходження освідування у встановленому законом порядку, проте він наполіг на тому, що саме відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. На ОСОБА_2 було складено адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Надані докази, не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з матеріалами справи.

Факт керування автомобілем та факт відмови від освідування суд вважає доведеним у судовому засіданні та підтверджується належними та допустимими доказами.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення. На диску, що наданого поліцейськими до протоколу, міститься відеофайли з яких вбачається, що поліцейським було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння, роз`яснено наслідки такої відмови, при цьому ОСОБА_2 відмовляється пройти такий огляд.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан будь - якого сп`яніння, що стверджується зібраними матеріалами у справі, в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Сам факт відмови від проходження огляду тягне за собою відповідальність за цією статтею. При цьому не має значення чи перебував водій у стані будь - якого сп`яніння.

Доводи апелянта, з приводу можливості не застосовувати до правопорушника ОСОБА_1 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, є необґрунтованими.

Так, згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таким чином, даний Закон передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортними засобами, а посилання апелянта на застосування аналогії закону, а саме вимог ст.. 69 КК України, є безпідставним.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для звільнення ОСОБА_1 від стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами не має.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що зазначені в матеріалах справи докази не суперечать одне одному, та підтверджуються відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейських.

За таких обставин, суддя районного суду дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, а також сукупність доказів у їх взаємозв`язку, дають підстави зробити висновок про обґрунтоване притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому апеляційні доводи з цього приводу є необґрунтованими.

При накладенні стягнення на ОСОБА_2 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_2 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 27.12.2023 року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.12.2023 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок