Провадження № 3/712/26/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Кончина О.І., за участю представників Черкаської митниці Жука М., ОСОБА_1 , захисника Підчасюка В.Ю., розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , учасника АТО, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про порушення митних правил № 0051/90200/23 від 01.09.2023, 09.12.2019 через пункт пропуску «Ягодин- Дорогуск» митного поста «Ягодин» Волинської митниці Держмитслужби громадянином України ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на підставі довіреності від 15.11.2019, зареєстрованої в реєстрі за №2377, через митний кордон України на митну територію України на адресу громадянки України ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) в якості товару було переміщено транспортний засіб «SKODA OCTAVIA» (рік виготовлення - 2015, VIN: НОМЕР_3 ). Як підставу для ввезення вказаного транспортного засобу та його подальшого оформлення в митний режим імпорту громадянином України ОСОБА_2 митним органам України було надано договір купівлі-продажу від 03.12.2019 відповідно до якого транспортний засіб «SKODA OCTAVIA» (рік виготовлення - 2015, VIN: НОМЕР_3 ) було продано компанією Bergslagens Skogstjanst AB (Eddavagen 2, 73743 Fagersta) громадянці України ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) за ціною у 90000,00 шведських крон (225209,88 грн за курсом НБУ 2,50233200 грн/шведської крони станом на 09.12.2019).

Зазначений товар було доставлено до Київської митниці Держмитслужби та за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA100670/2019/110547 від 10.12.2019 на підставі договору купівлі-продажу від 03.12.2019 задекларовано в митний режим імпорту (випуску для вільного обігу) за ціною у 90000,00 шведських крон.

В подальшому, відповідно до інформації митних органів Королівства Швеція від 22.05.2023 №UTR2023-27, доведеної до Черкаської митниці листом Департаменту міжнародної взаємодії Державної митної служби України від 15.06.2023 №26/26-04/7.27/1431 встановлено, що вивезення вказаного транспортного засобу з території Королівства Швеція здійснено на підставі рахунку від 05.12.2019 №12. Згідно зазначеного рахунку вказаний транспортний засіб був проданий компанією Bergslagens Skogstjanst AB громадянці України ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) за ціною у 97000,00 шведських крон (242726,20 грн за курсом НБУ 2,50233200 грн/шведської крони станом на 09.12.2019).

За таких обставин вбачається, що наданий митним органам України договір купівлі-продажу від 03.12.2019 містить неправдиві відомості щодо ціни транспортного засобу «SKODA OCTAVIA» (рік виготовлення - 2015, VIN: НОМЕР_3 ), необхідної для визначення його митної вартості.

Таким чином, митний орган вважає, що ОСОБА_2 , в порушення вимог ч. 1 ст. 198, ч. 2 ст. 334 Митного кодексу України, 09.12.2019 через пункт пропуску «Ягодин-Дорогуск» митного поста «Ягодин» Волинської митниці Держмитслужби через митний кордон України на митну територію України в якості товару було переміщено транспортний засіб «SKODA OCTAVIA» (рік виготовлення - 2015, VIN: НОМЕР_3 ) вартістю 97000,00 шведських крон (242726,20 грн за курсом НБУ 2,50233200 грн/шведської крони станом на 09.12.2019) з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення договору купівлі-продажу від 03.12.2019, що містив неправдиві відомості щодо ціни, яка необхідна для визначення митної вартості вказаного товару.

Представник Черкаської митниці в судовому засіданні підтримав протокол про порушення митних правил та просив суд притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та застосувати стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 483 МК України.

В судовому засіданні захисник просив розглядати справу у відсутність ОСОБА_2 та пояснив, що вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України не визнає та просив суд закрити провадження в справі, в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, з підстав, викладених у його письмових поясненнях.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 перетнув кордон згідно з документами, які були йому надані. ОСОБА_2 особисто не здійснював будь яких оформлень та будь яких документів не подавав. Усі документи оформляли брокери. Декларація була подана за декілька днів, до перетину кордону, тому ОСОБА_2 виконував функцію водія перевізника.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, свідка, дослідивши письмові докази по справі, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала цих наслідків.

Відповідно до вимог ст. 486 МК України завданнями провадження в справах про порушення митних правил є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною першою ст. 483 МК України передбачено відповідальність особи за переміщення або дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару, згідно з УКТЗЕД та його митної вартості.

При цьому переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю може бути вчинено одним із способів, перелічених у ст. 483 МК України

Таким чином, безпосереднім об`єктом порушення є встановлений порядок переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто розуміється активна поведінка особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Необхідно врахувати, що підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон.

Суб`єктивна сторона правопорушення передбачає наявність прямого умислу, тобто винний чітко розуміє та усвідомлює обставини та характер незаконного переміщення товарів, тощо через митну територію України і прагне ввезти їх на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України (постанова Пленуму ВСУ № 8 від 03.06.2005 "Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил").

Відповідно до вимог ст. 257 МК України сформульовано поняття "декларування". При цьому, особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Згідно ч. 2 ст. 460 МК України перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості, виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

З аналізу положень ст.ст. 257, 265, 460 МК України відповідальність за ч. 1 ст. 483 МК України може нести декларант (власник товару), або уповноважена на декларування товарів ним особа.

За змістом статей 483 та 485 МК України вирішальним у кваліфікації дій, що виразилися у наданні митному органу документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, про відправника та одержувача товару, є доведеність умислу особи.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_2 під час митного оформлення, жодних дій на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю не вчиняв.

При цьому, судом не встановлено даних про те, що ОСОБА_2 вчиняв будь-яку із дій, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, чи сприяв їх вчиненню. Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_2 виступав декларантом транспортного засобу. Досліджені документи вказують на те, що відповідальним за ввезення автомобіля є ТОВ «Брокер Центр» в особі ОСОБА_5 , яка виступила уповноваженої особи власника автомобіля ОСОБА_6 .

Тобто, ОСОБА_2 був перевізником транспортного засобу, договору купівлі-продажу самостійно не укладав, всі документи, пов`язані з реєстрацією транспортного засобу оформляло уже безпосередньо АТ «Лісова служба Бергслаген».

З урахуванням положень ч. 2 ст. 460 МК ОСОБА_2 не може нести відповідальності за надання митному органу, як підстави для переміщення автомобіля документів, що містять неправдиві відомості щодо його вартості, відправника та одержувача.

Крім того, матеріали справи не містять доказів про те, що саме ОСОБА_2 вносив відомості у супровідні документи або здійснив їх підроблення, чи заявив неправдиві відомості щодо товару, які б свідчили про умисне надання неправдивих відомостей митному органу, які не відповідають дійсності.

Таким чином, як митним органом, так і судом наявності умислу у ОСОБА_2 на підроблення документів чи подачу неправдивих відомостей щодо товару, які б свідчили про умисне надання неправдивих відомостей митному органу, тобто приховування товару від митного контролю встановлено не було.

Також з матеріалів справи вбачається що митне оформлення товарів проведено у відповідності до вимог Митного кодексу України та Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, який затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651, на підставі документів, отриманих від продавця АТ «Лісова служба Бергслаген», відповідно до умов укладеного договору.

Відтак, слід констатувати відсутність підстав вважати, що митному органу як підставу для переміщення товарів та під час їх митного оформлення подано документи, що містять неправдиві відомості щодо відправника та одержувача вищевказаних товарів, а також відомості, необхідні для визначення його митної вартості.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, митним органом не доведено обставин вчинення ОСОБА_2 дій, спрямованих на переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо ціни товару, а тому є недоведеним наявність у діях останнього об`єктивної та суб`єктивної сторони інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, не підтверджують факт скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Статтею 41 Конституції України гарантовано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 8 Конституції України вбачається, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведені обставини, матеріали справи відносно ОСОБА_2 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останнім інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК, що виключає провадження у справі та підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 283, 284, КУпАП, ст.ст. 483, 527 МК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя Соснівського

районного суду м. Черкаси О.І.Кончина