Справа №-613/1973/23 Провадження №-3/613/21/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2024 року. Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Уварова Ю.В., за участі секретаря Макушинської О.В., адвоката Ан І.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого в Управлінні освіти молоді і спорту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 10.11.2023 року, о 23 год. 41 хв. керував автомобілем ВАЗ 2106, днз НОМЕР_1 на площі Незалежності 24 в м. Богодухові у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу під відеозапис із застосуванням нагрудної камери BodyCam №6.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні вище вказаних правопорушень не визнав. Пояснив, що у зазначений в протоколі день він після роботи перебував на запланованому заході, де дійсно вживав алкогольні напої, у зв`язку з чим він викликав водія. Потім ОСОБА_1 зателефонували та повідомили, що необхідно виїхати на об`єкт (по роботі) і вони разом з водієм поїхали туди. На зворотньому шляху машина заглохла, виявилось, що закінчився бензин. Водій пішов шукати бензин, а ОСОБА_1 залишився в машині. До нього підійшли працівники поліції, та незважаючи на те, що ОСОБА_1 пред`явив відповідну перепустку, зазначили про порушення комендантської години. Потім зазначили, що є інформація про керування транспортним засобом у стані сп`яніння, запропонували продути драгер. ОСОБА_1 відмовлявся, усно зазначив, що йому потрібен адвокат, однак поліцейські відповіли, що адвокат буде в суді.

Про те, що автомобілем керувала інша особа повідомляв, однак не зміг додзвонитись водію, оскільки розрядився телефон.

Потім поліцейські стали «пресувати», погрожувати, що відберуть автомобіль та складуть протокол, у зв`язку з чим він був вимушений продути драгер та підписати протокол.

Також зазначив, що проблискові вогні на поліцейській машині увімкнені не бути, копію протоколу та акту огляду йому не видали, в письмових поясненнях, наявних в матеріалах справи, підпис не його.

Адвокат Ан І.М. подала письмові заперечення на протокол, в яких зазначає, що водієм особа стає виключно під час керування транспортним засобом, водночас у наявних у справі відеоматеріалах не зафіксовано факт керування автомобілем ОСОБА_2

Посилалась на необхідність застосування стандарту доведення «поза розумним сумнівом», який означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає: що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Тобто, відсутність доказів перебування особи за кермом автомобіля, а також відсутність доказів виявлення стану сп`яніння особи, який передбачений чинними нормативними актами, є підставами для розумного сумніву в доведеності вини особи у даній справі.

Також зазначає, що не доведено законність підстав зупинки автомобіля ОСОБА_1 працівниками поліції, оскільки останні не використали жодну з передбачених ст.35 ЗУ «Про поліцію» підстав. З наведеного вбачається, що всі подальші вимоги поліцейського до ОСОБА_1 , у тому числі вимога про проходження огляду на стан сп`яніння, були незаконними, а відтак виконувати такі вимоги ОСОБА_1 не був зобов`язаний, а всі складені процесуальні документи не можуть бути допустимими доказами його вини.

Крім того ОСОБА_1 не були роз`яснені процесуальні права та обов`язки, не вручено копію протоколу, що згідно з практикою судів також є підставою для закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Просила провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - закрити.

Також в судовому засіданні захисник наголошувала, що номер протоколу не вписано в чек драгера, є розбіжності у часі, який зазначено в протоколі та акті, місце вчинення зазначено неправильно.

Зазначила, що зі скаргами на дії працівників поліції з приводу погроз з їх боку не звертались, оскільки зараз через військовий час подання таких скарг є безперспективним.

Звернула увагу, що працівниками поліції допущено низку порушень при оформленні адміністративного матеріалу, мають місце розбіжності у показаннях працівника поліції і відеозаписі, отже з урахуванням наданих письмових пояснень, положень ст.62 Конституції просила провадження закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Суд, вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, позицію його захисника адвоката Ан .М., допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали та відеозапис, доходить таких висновків.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння , тягне накладення на таку особу адміністративного стягнення в межах санкції даної статті.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №012660; рапортом про отримання заяви про порушення ПДР у зв`язку з надходженням повідомлення зі служби 102; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківкою алкотестеру «Драгер», з яких вбачається, що проба позитивна, кількісний показник 1.08 проміле.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка працівник поліції інспектор СРПП ОСОБА_3 пояснив, що під час несення служби ним з метою перевірки документів було зупинено автомобіль ВАЗ 2106 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався під час комендантської години по вул. Чернієнка та виїхав на площу Незалежності в м.Богодухові. Оскільки від водія було чути запах алкоголю, йому було запропоновано пройти медогляд. Водій погодився та продув газоаналізатор на місці зупинки, результат був позитивний. Крім ОСОБА_1 в машині нікого не було. Він пояснював, що їде від знайомих, не заперечував, що вживав спиртне.

Щодо заперечення ОСОБА_1 факту керування транспортним засобом, слід зазначити, що відсутність відеофіксаціїї процесу керування не може беззаперечно свідчити про відсутність складу порушення, оскільки крім відеозапису цей факт може бути підтверджено або спростовано сукупністю інших досліджених доказів.

Так відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. Отже ОСОБА_1 не був позбавлений права викласти свою позицію в письмових поясненнях до протоколу, однак не зробив цього, зазначив лише, що згоден з протоколом.

Крім того, в матеріалах справи наявний рапорт інспектора Голуба Д., з якого вбачається, що 10.11.2023, о 01 годині 02 хв. під час патрулювання по площі Незалежності в м.Богодухові ним було зупинено автомобіль ВАЗ 2106, днз НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , у якого були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Про даний факт інспектором повідомлено на службу 102. А також наявний рапорт поліцейського про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Оцінюючи рапорти працівника поліції як один з наявних в матеріалах справи доказів, суд звертає увагу, що рапорт працівника поліції сам по собі не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Однак, суду не надано даних, які б свідчили про наявність підстав не довіряти відомостям, зазначеним в рапортах чи ставити під сумнів зазначені в них обставини, отже наявні рапорти суд оцінює в сукупності з іншими доказами, наявними в справі, а саме відеозаписом, довідкою про реєстрацію заяви в ЄО, показаннями інспектора ОСОБА_3 в судовому засіданні.

З оглянутого відеозапису вбачається, що на питання працівника поліції ОСОБА_1 підтверджує, що вживав алкогольні напої, погоджується проходити огляд на місці, факт керування не заперечує, про керування автомобілем іншою особою не зазначає.

За клопотанням захисту було допитано свідка ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_5 надав показання, згідно з якими у зазначений день був днем прийому пуску газу в котельнях і ОСОБА_1 попросив побути його водієм. Приблизно о 21-30 надійшов дзвінок з роботи, ОСОБА_1 повідомили про стрибки напруги і вони зі ОСОБА_1 поїхали в котельню, за кермом був свідок. Згодом машина стала глохнути, вони докотились до супермаркету і ОСОБА_4 пішов за бензином, а ОСОБА_1 залишився в машині. Свідка не було приблизно годину, а коли він повернувся, ОСОБА_1 на місці не було, машина була закрита.

Оцінюючи наявні в справі письмові докази, відеозапис та показання свідка ОСОБА_3 наряду з показаннями свідка ОСОБА_4 , суд віддає перевагу саме сукупності письмових доказів, показанням працівника поліції та відеозапису, оскільки вони повністю узгоджуються між собою.

В той же час суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_4 , оскільки версія щодо керування автомобілем саме свідком ОСОБА_4 була озвучена вперше лише в судовому засіданні, під час складення протоколу ОСОБА_1 не заперечував факт керування автомобілем та не повідомляв працівників поліції, що за кермом був інший водій, доказів вчинення з боку вказаного свідка будь-яких дій, направлених на доведення такої інформації до компетентних органів суду не надано.

Отже обрану під час розгляду справи позицію ОСОБА_1 суд розцінює як лінію захисту та спробу уникнути відповідальності.

Щодо доводів захисту про те, що були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу, суд зазначає таке.

Згідно з п. 5 частини першої статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", комендантська година це заборона перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень.

Отже незважаючи на те, що на момент подій законом не було передбачено відповідальності за порушення комендантської години, комендантська година сама по собі є юридичною підставою для зупинки автомобіля та перевірки документів.

Щодо твердження захисту про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено право пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі після продуття Драгеру, суд зазначає наступне.

Згідно з п.7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано обидва варіанти проходження огляду як на місці зупинки, так і в медичному закладі, і ОСОБА_1 погоджується проходити огляд на місці. Після продуття газоаналізатора працівник поліції демонструє результат огляду та повідомляє ОСОБА_1 , що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння і що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Жодних заперечень щодо результату огляду ОСОБА_1 не висловлює.

Отже суд вважає, що працівниками поліції не порушено вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» щодо роз`яснення особі права пройти медогляд в медичному закладі.

Щодо посилання сторони захисту на той факт, що ОСОБА_1 не були роз`яснені процесуальні права, то таке твердження спростовується даними протоколу про адміністративне правопорушення з підписом самого ОСОБА_1 у відповідній графі.

При цьому суд не бере до уваги його твердження про примушення підписати протокол під загрозами з боку працівників поліції, оскільки зі скаргами на дії працівників поліції він не звертався, заходи забезпечення провадження, до яких відноситься і вилучення документів, в даному випадку вилучення посвідчення водія, в порядку, передбаченому ст.267 КУпАП не оскаржував. Припущення захисту щодо безперспективності подачі таких скарг суд також оцінює критично.

З приводу розбіжності у часі, то дійсно час на відеозаписі та в протоколі різниться приблизно на 6 хвилин, водночас при спілкуванні зі ОСОБА_1 під час складення адміністративного матеріалу працівник поліції неодноразово називає вголос час, який не суперечить часу, зазначеному в протоколі та в роздруківці драгера.

Посилання захисту на практику судів у інших справах не може бути підставою для закриття провадження у даній справі. Згідно з положеннями статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Отже встановлення обставин справи, оцінка наявності доказів, їх належність, допустимість та достатність для прийняття рішення відбувається при розгляді кожної конкретної справи, а рішення ухвалюється на підставі доказів і їх сукупності. Крім того, обов`язковими для врахування при розгляді справ та при застосуванні норм права є тільки рішення Верховного Суду.

На підставі викладеного, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою в стані алкогольного спяніння.

Отже, суд вважає, що відносно ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Керуючись ст.ст. ч. 1 ст. 130, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави (отримувач коштів ГУК Харківськ обл./Харківобл/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0020001, код класифікації доходів бюджету 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір на користь держави (Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106) в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя -