Номер провадження: 33/813/1208/24
Номер справи місцевого суду: 522/8783/22
Головуючий у першій інстанції Павлик І. А.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду судової палати у цивільних справах Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Булацевської Я.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Ільїна Алєксандра Ніколаєвіча

розглянувши апеляційну скаргу захисника Ільїна Алєксандра Ніколаєвіча

на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 29 березня 2023 року

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 29 березня 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Вирішено питання щодо судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 червня 2022 року о 19:54 год. в м. Одеса, вул. Балківська, 35, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan Almera» НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, поведінка, що не відповідає дійсності, що є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від проходження на стан алкогольного сп`яніння відмовився, що було зафіксовано на портативний відео реєстратор № 474521 та № 471856.

В апеляційній скарзі захисник Ільїн А.Н. просить постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 29 березня 2023 року скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що матеріали справи не містять доказів на предмет підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Долучені до матеріалів справи пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мають прийматися судом до уваги, оскільки ці свідки є упередженими, а надані ними пояснення недопустимими, оскільки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , товаришем якого є ОСОБА_3 , виник конфлікт і ця обставина була відома правоохоронцям. З відеозапису, долученого до матеріалів справи убачається, що транспортний засіб ОСОБА_1 знаходиться у нерухомому стані, закритий, з вимкнутим двигуном та без будь-якої особи за кермом, у той час як ОСОБА_1 лише через деякий час вийшов з будинку. Захисник вважає, що неможливо встановити в який час вказаний автомобіль зупинився, хто саме був за кермом, коли саме автомобіль рухався та чи рухався взагалі, а навіть якщо транспортним засобом керував ОСОБА_1 , то чи знаходився він у цей момент в стані алкогольного сп`яніння. Відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 мотивував тим, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Судом першої інстанції не надано належної уваги упередженості інспекторів поліції, яка проявлялася у тому, що під час складання адміністративних матеріалів поліцейські: неодноразово просили ОСОБА_1 перепакувати транспортний засіб не дивлячись на те, що ОСОБА_1 повідомляв про те, що він вживав алкоголь; без будь-якої необхідності та жодних підстав підійшли до ОСОБА_1 , який стояв поруч з місцем події та почали його затримувати, викрутили руки та посадили до службового авто, після чого у грубій формі сказали сидіти та не виходити; не роз`яснили ОСОБА_1 права, передбачені ст.63 Конституції України, 268 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення та направлення на огляд склали за відсутності ОСОБА_1 , і правоохоронці не намагалися його залучити для участі під час оформлення адміністративних матеріалів, чим також порушено його права. Окрім того, як на підставу порушення прав ОСОБА_1 , посилається на те, що він не був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, копія судового рішення йому не надсилалася.

Разом з апеляційною скаргою захисник подав клопотання у якому просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не був повідомлений про жодне судове засідання, копію оскаржуваної постанови не отримував, тоді як з матеріалами справи захисник ознайомився лише 01 квітня 2024 року.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Ільїн А.Н. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Ільїна А.Н., перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.

При вирішенні питання про можливість поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження.

Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд повинен у сукупності оцінити всі обставини справи, навести мотиви щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та зазначити, з яких підстав подане скаржником клопотання може бути задоволене.

Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Так, 29 березня 2023 року судом прийнято оскаржувану постанову, тому у відповідності до ст. 294 КУпАП перебіг строку на апеляційне оскарження цієї постанови суду розпочався з 30 березня 2023 року і закінчився 10 квітня 2023 року.

З матеріалів справи убачається, що справу розглянуто без участі ОСОБА_1 , останній копію оскаржуваної постанови не отримував, з матеріалами справи захисник ОСОБА_1 ознайомився 01 квітня 2024 року, тоді як апеляційна скарга засобами поштового зв`язку подана 08 квітня 2024 року.

З огляду на вказане, апеляційний суд вважає наведені апелянтом доводи у якості причин пропуску строку на апеляційне оскарження поважними, у зв`язку з чим клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Із тексту апеляційної скарги убачається, що захисником не заперечується та обставина, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці події за допомогою спеціального технічного засобу (алкотестеру), так і у спеціалізованому закладі охорони здоров`я, наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, які слугували підставами для направлення його на огляд з метою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у змісті апеляційної скарги, захисник також під сумнів не ставить. Не оспорюється адвокатом і те, що обставини складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 фіксувалися правоохоронцями за допомогою технічного засобу фіксації, а тому з огляду на приписи ч. 7 ст. 294 КУпАП, ці обставини апеляційним судом не переглядаються.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд зважає на усталену практику ЄСПЛ, який зазначив, що: "будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобіля мита їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі" (Рішення Європейського суду з правлю дини по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" ("O'Halloran and Francis v. the United Kingdom") від 29 червня 2007 року).

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N 1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч. 2 ст. 266 КУпАП).

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 266 КУпАП).

Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено Постановою КМУ від 17.12.2008 року N 1103 (далі Порядок).

Пунктом 6 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно із пунктом 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Також порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, регламентовано розділом II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року N 1452/735 (далі -Інструкція).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я) (п. 7 розділу I Інструкції).

Наведені вище приписи законодавства при складенні протоколу про адміністративне правопорушення правоохоронцями були дотримані.

Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема, до таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, відеозапис, інші документи.

Приймаючи рішення про накладення відносно ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив із того, що його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №092253 від 25 червня 2022 року з додатками до нього та відеозаписом, долученим правоохоронцями до матеріалів справи.

З такими висновками суду, погоджується апеляційний суд, з огляду на таке.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №092253 від 25 червня 2022 року, правоохоронцями зафіксовано, що: «25 червня 2022 року о

19:54 год. в м. Одеса, вул. Балківська, 35, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознака алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, що було зафіксовано на портативний відеореєстратор 474521, 471856, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП».

Протокол містить відомості про свідків, а саме ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також підписи зазначених осіб, що узгоджується з положеннями ч.2 ст. 256 КУпАП.

У графі «до протоколу додаються» зазначено: пояснення свідків, направлення, відеофіксація з б/к 474521, 471856».

Від підписання протоколу та внесення до нього особистих пояснень ОСОБА_1 відмовився, про що поліцейським зроблено відповідні записи, відповідно до вимог ч.3 ст. 256 КУпАП.

З відеозапису, долученого поліцейськими до матеріалів справи, належність та допустимість якого як джерела доказу захисник не оспорює, убачається, що прибувши на місце події, поліцейськими зафіксовано, що транспортний засіб «Nissan Almera» номерний знак НОМЕР_1 залишений користувачем цього автомобіля з порушенням вимог ПДР, оскільки перешкоджав руху інших транспортних засобів. Після встановлення особи, яка користується зазначеним вище автомобілем, яким виявився ОСОБА_1 , правоохоронці висловили на його адресу вимогу перепаркувати цей автомобіль, однак ОСОБА_1 відмовився, мотивуючи це тим, що вживав алкоголь. На місці події були 3 свідків, які були очевидцями того, як ОСОБА_1 керував транспортним засобом за деякий час до того, як на місці приїхали поліцейські. Цими свідками були ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які як в усній, так і згодом у письмовій формі надали правоохоронцям пояснення про те, що бачили, як ОСОБА_1 у якого були ознаки алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом. Зокрема свідок ОСОБА_4 , надаючи пояснення поліцейській, зазначив, що бачив як ОСОБА_1 тримаючи пиво в руках сів до автомобіля і перепаркував його (20:19:54 час вказаний на відеозаписі). Під час з`ясування обставин подій, спілкуючись з правоохоронцями, ОСОБА_1 зазначив поліцейським про те, що він здав пів метра назад (20:23:32 час вказаний на відеозаписі). На момент складення адміністративних матеріалів ОСОБА_1 не заперечував наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння. Поліцейські установивши дійсні обставини справи, посилаючись на письмові пояснення свідків, а також пояснення надані ОСОБА_1 в усній формі, висловили на адресу останнього вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці за допомогою спеціального технічного засобу (алкотестеру), так і закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовився, у зв`язку з чим йому було повідомлено про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з порушенням вимог п.2.5 ПДР. З відеозапису убачається, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 знаходився поруч з поліцейськими, однак не дочекавшись складання адміністративних матеріалів, пішов у напрямку будинку в якому проживає (20:32:00-час вказаний на відеозаписі).

З письмових пояснень, наданих 25 червня 2022 року поліцейським свідком

ОСОБА_4 убачається, що останній повідомив правоохоронцям такі обставини: 25 червня 2022 року знаходячись біля свого автомобіля, він бачив як громадянин пересувався на автомобілі «Нісан Альмера» «RP 97082», цей громадянин з пивом в руках сів за цей транспортний засіб та перепакував його (а.с. 7).

В апеляційній скарзі захисник це джерело доказу (пояснення свідка ОСОБА_4 ) не оспорює, під сумнів не ставить, питання про визнання їх неналежними доказами, не порушує.

Надаючи письмові пояснення поліцейським 25 червня 2022 року, свідок ОСОБА_2 повідомив поліцейським про те, що приїхав за своєю дівчиною о 19:54 год. за адресою: АДРЕСА_1 до нього вибіг незнайомий чоловік у нетверезому стані і почав щось погрожувати йому, він попросив його відійти. Свідок припаркував авто, а цей чоловік сів у свій автомобіль і припаркував його так, щоб ніхто не виїхав (а.с. 5).

Аналогічні за змістом наведеним вище поясненням ОСОБА_2 , надав свідок

ОСОБА_5 (а.с. 6).

Таким чином, на місці події три особи вказали на ОСОБА_1 , як на особу, яка керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.1 ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Аргументи апеляційної скарги щодо недопустимості пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з підстав упередженості цих свідків, апеляційний суд відхиляє, оскільки пояснення цих свідків узгоджуються з поясненнями іншого свідка ОСОБА_4 , пояснення якого захисник не оспорює та під сумнів не ставить.

Крім того, зазначені вище пояснення свідками надані добровільно, без будь-якого примусу чи тиску зі сторони правоохоронців, є чіткими та послідовними, узгоджуються між собою, обставин ставити їх під сумнів, апеляційний суд не вбачає.

Окрім того, факт керування транспортним засобом, як і вживання алкоголю підтвердив і сам ОСОБА_1 в усній формі, під час спілкування з поліцейськими, що зафіксовано за допомогою відеозапису.

Зважаючи на викладене вище, виходячи з конкретних обставин цієї справи, апеляційний суд вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 25 червня 2022 року транспортним засобом, у місці і час та за обставин, зафіксованих правоохоронцями, виходячи із сукупності джерел доказів, долучених до матеріалів справи.

Установивши та зафіксувавши за допомогою сукупності джерел доказів, які долучені до справи, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також зважаючи на наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та те, що водій на вимогу правоохоронців, усупереч приписам п. 2.5 ПДР відмовився проходити огляд, як на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу алкотестера "Драгер", так і у закладі охорони здоров`я, поліцейськими підставно складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів у справі на підтвердження факту керування транспортним засобом спростовуються наведеними вище доказами, які долучені до матеріалів справи та підставно враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення у справі.

Аргументи захисника щодо упередженості правоохоронців, апеляційний суд вважає непереконливими, оскільки вимога адресована ОСОБА_1 про те, щоб він перепаркував транспортний засіб була висловлена до того, як він повідомив поліцейським про те, що вживав алкоголь, та була викликана тим, що транспортний засіб був розміщений з порушенням вимог ПДР та перешкоджав руху інших автомобілів.

З відеозапису убачається, що необхідність у застосуванні поліцейськими заходів примусу, які були застосовані відносно ОСОБА_1 , була обумовлена характером поведінки останнього.

Твердження захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення та направлення на огляд були складені без участі ОСОБА_1 , апеляційний суд відхиляє, оскільки як свідчить відеозапис, поліцейські повідомили ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення та під час його фактичного складення, ОСОБА_1 пішов у напрямку будинку, де проживає, таким чином на власний розсуд нівелював можливість бути присутнім під час складення зазначених документів.

Посилання захисника на те, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, визначені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП не можуть слугувати правовою підставою для задоволення апеляційних вимог та закриття провадження у справі з підстав відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130.

Апеляційний суд враховує, що у межах розгляду цієї справи ОСОБА_1 реалізував право користуватися послугами захисника, про що свідчить ордер на надання правничої (правової)допомоги серії (а.с.38).Також з метою забезпечення реалізації ОСОБА_1 права на апеляційне оскарження, апеляційним судом було поновлено строк на апеляційне оскарження постанови суду, тим самим, забезпечено право відстоювати та захищати власні права та інтереси у суді. А тому, сама по собі, зазначена апелянтом обставина, на переконання апеляційного суду, не завадила ОСОБА_1 реалізувати права, надані йому законом, у тому числі право на захист.

Щодо аргументів захисника про розгляд справи суддею першої інстанції без участі ОСОБА_1 , апеляційний суд зазначає про таке.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За висновком ЄСПЛ з огляду на принцип, згідно з яким Конвенція покликана гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними, право на справедливий суд не може вважатися ефективним, якщо клопотання та зауваження сторін не будуть справді "заслухані", тобто належним чином розглянуті судом. У рішеннях судів і трибуналів мають бути належним чином наведені підстави, на яких вони ґрунтуються. Цей обов`язок обґрунтовувати рішення не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, висунутий скаржником, а передбачає, що сторони судового провадження можуть розраховувати на отримання конкретної та чіткої відповіді на аргументи, які є вирішальними для результату цього провадження. Ступінь застосування цього обов`язку обґрунтовувати рішення може змінюватися залежно від характеру рішення та має визначатися з огляду на обставини справи (див. рішення у справі "Мазахір Джафаров проти Азербайджану" (Mazahir Jafarov v. Azerbaijan), заява N 39331/09, пункти 34 і 35, від 02 квітня 2020 року з подальшими посиланнями).

Переглядаючи цю справу апеляційний суд враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема рішення у справі справі "Серявін та інші проти України", де ЄСПЛ зазначав: "ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті".

Апеляційний суд враховує, що справу про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції розглянуто за відсутності ОСОБА_1 водночас, це не вплинуло на правильність висновку судді про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості захищати свої інтереси у суді, шляхом подання апеляційної скарги з наведенням мотивів і доводів в обґрунтування власної правової позиції захисту, і це право ОСОБА_1 було забезпечено апеляційним судом, шляхом проведення судового засідання за участі його захисника.

Окрім того, апеляційним судом створено умови з метою забезпечення реалізації права ОСОБА_1 особисто надати пояснення у судовому засіданні під час апеляційного перегляду справи.

Таким чином, апеляційним судом забезпечено реалізацію права

ОСОБА_1 бути "почутим", тим самим дотримано гарантії справедливого розгляду справи.

Іншими доводами апеляційну скаргу захисник не обґрунтовує.

Отже апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порушень судом першої інстанції норм КУпАП під час з`ясування обставин по справі апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, підстав для закриття справи не встановлено, і висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП є вірним.

Підсумовуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі за п. 1 ст.247 КУпАП, з мотивів наведених у скарзі.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника Ільїна Алєксандра Ніколаєвіча, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 29 березня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 29 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко