Справа № 331/4505/24
Провадження № 3/331/1761/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Кольц Д.М., розглянувши матеріал, що надійшов з відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області за протоколом серії ВАВ №907254 від 23.07.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, працевлаштованого електромонтером на АТ «Запорізький завод феросплавів», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до опису протоколу серії ВАВ №907254 від 23.07.2024 року 23.07.2024 року о 09-50 годин гр. ОСОБА_1 , знаходячись у громадському місці в муніципальному автобусі №18 державний номерний знак НОМЕР_1 за адресою пр. Соборний біля буд. 76 в м. Запоріжжя на зупинці громадського транспорт «Площа Університетська», погрожував вибуховою зброєю, а саме гранатою, чим скоїв дрібне хуліганство. Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП не визнав. Вказав, що він їхав в автобусі, до нього підійшла контролер та почала вимагати пред`явити документи, які підтверджують право проїзду, на що він вказав, що купив електронний квиток, але їй демонструвати не буде, бо не вважає за потрібне. Контролер зазначила, що у такому випадку йому доведеться сплатити штраф, на що ОСОБА_1 вказав, що може їй подарувати гранату без чеки. Після чого контролер почала кричати, що ОСОБА_1 збирається підірвати автобус, що не було правдою, оскільки ОСОБА_1 нікому не погрожував, підірвати автобус не збирався і зазначав про це. Вважає, що у ситуації винувата саме контролер, яка поводила себе усупереч посадової інструкції та неправильно сприйняла слова ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 також вказав на сумнівне походження відеозапису і у той самий час не заперечував, що на ньому зафіксовані реальні події.

Контролер «роздула» цю тему, хоча ОСОБА_1 не мав на увазі застосування цією гранати відносно когось, будь-яких дій з гранатою не бажав вчиняти.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, суд, вважає ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП на підставі наступного.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений

Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто за нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Вказані дії складають об`єктивну сторону даного правопорушення.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських містах в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів.

Таким чином, під громадськими місцями слід розуміти будь-які публічно доступні місця, де є скупчення людей.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, під якою необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері. Це може бути: хапання за одяг, насильницьке утримання за руки, демонстративне зривання головного убору тощо. Для всіх цих випадків характерним є ігнорування волі та бажання оточення, прагнення нав`язати свою волю, а точніше свавілля.

При цьому, закон не дає однозначного визначення, що саме підпадає під поняття «інших подібних дій», що порушують громадський порядок і спокій громадян, та в чому саме проявляється хуліганський мотив дій особи, а тому це потребує з`ясування і конкретизації у кожній справі, яка вирішується судом.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП України підтверджена матеріалами справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 23.07.2024 року серії ВАВ №907254, в якому викладено суть інкримінованого правопорушення;

-копією електронного рапорту, відповідно до якого зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що 23.07.2024 року о 09-54 годин за адресою Олександрівський район, м. Запоріжжя, пр. Соборний, пасажир в автобусі погрожує гранатою на пл. Університетській, їде у бік греблі, 0126, маршрут 28. Прибувши на місце події було виявлено гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зі слів свідків погрожував застосувати предмет, схожий на гранату. В подальшому була здійснена поверхнева перевірка, вибухонебезпечних предметів чи предметів, які схожі на гранату виявлено не було;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 , яка вказала, що вона працює контролером. 23.07.2024 року вона зайшла до автобуса з номером 0126 для здійснення перевірки автобусу на предмет виявлення осіб, що їдуть не заплативши за проїзд. Підійшовши до гр. ОСОБА_1 , контролер попрохала пред`явити білет, на що останній сказав, що вже заплатив у електронному вигляді, після чого він відмовився показувати електронний білет. В подальшому ОСОБА_1 сказав, що не може оплатити білет, але замість того може подарувати їй гаранту без чеки. Після цього у автобусі почалась паніка, було зупинено автобус та здійснено виклик на 102;

-письмовими поясненнями ОСОБА_3 , яка вказала, що вона працює контролером разом із ОСОБА_2 .. Того дня вони здійснювали контроль автобусі. О 10-00 годин зайшовши до автобусу АР0126AF вони почали перевіряти людей. В ході перевірки гр. ОСОБА_1 , в останнього не виявилось білета, але він стверджував, що заплатив в електронному вигляді. На прохання показати білет у електронному вигляді ОСОБА_1 сказав, що в нього не має білету, але він може подарувати гранату без чеки;

-відеозаписом, здійсненим на камеру контролера, на якому зафіксовано, як контролер заходить через середні двері до автобуса, та починає перевірку документів, які дають підставу для проїзду у автобусі. Підійшовши до ОСОБА_1 , контролер попросила показати білет, на що ОСОБА_1 відмовився, пояснюючи це тим, що він сплатив за білет в електронному вигляді. Показати білет у електронному вигляді, ОСОБА_1 також відмовився, та дослівно зазначив: «Водитель не откроет двери? Ну и что вы получите с меня? Могу гранату подарить без чеки».

Таким чином, оглянувши відеозапис, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , у суду не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП. Погроза дістати гранату у автобусі, наповненому іншими людьми, зважаючи на воєнний стан та близькість міста Запоріжжя до лінії бойового зіткнення, свідчить про наявність у ОСОБА_1 особливо мотиву - явної неповаги до суспільства. Винний усвідомлює, що своїми діями грубо порушує громадський порядок, виражаючи тим самим явну неповагу до суспільства, і бажає цього.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суддя у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан порушника, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, суд дійшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ст. 173 КУпАП у вигляді виправних робіт.

Відповідно до ст.ст. 40-1, 283 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» з правопорушника слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 8, 27, 173, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП і накласти стягнення у вигляді виправних робіт строком 1 (один) місяць із відрахуванням двадцяти відсотків заробітку.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір розмірі 605 (шістсот п`ять) гривні 60 копійок. (Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Номер рахунку (IBAN): UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.М. Кольц