ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/839/24
Провадження №3/477/903/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року місто Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Саукова А. А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною третьою статті 126 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 21 березня 2024 року о 15:30 год. водій ОСОБА_1 в Миколаївській області, Миколаївський район, автодорога М-14, 153 км., поблизу с. Полігон, керував транспортним засобом автомобілем MAN TGL 12.240, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, постановою від 18.10.2021 року ВП № 64652199 Новозаводським відділом державної виконавчої служби у м. Чернігові Північного-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що з протоколом не згоден, просить закрити справу за відсутності складу адміністративного правопорушення та долучити до матеріалів справи постанову про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами ВП № 64652199.

Відповідно до статті 268 КУпАП, присутність особи під час розгляду справ про адміністративне правопорушення, передбачене положеннями статті 126 КУпАП, не є обов`язковою.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до наступного.

Згідно до статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення; поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 21.03.2024 року серії ААД № 559947 вбачається, що 21 березня 2024 року о 15:30 год. водій ОСОБА_1 в Миколаївській області, Миколаївський район, автодорога М-14, 153 км., поблизу с. Полігон, керував транспортним засобом автомобілем MAN TGL 12.240, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, постановою від 18.10.2021 року ВП № 64652199 Новозаводським відділом державної виконавчої служби у м. Чернігові Північного-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух».

Згідно долученої постанови про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами ВП № 64652199, 19.03.2024 року до Новозаводського відділу ДВС у м. Чернігові надійшла заява боржника за вх. № 3803/27.22-30 від 20.03.2024 року про скасування постанови про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами у зв`язку із офіційним працевлаштуванням у ФОП « ОСОБА_2 » на посаді водія транспортного засобу з 01.08.2023 року, згідно наказу № 2 від 31.07.2023 року і по теперішній час. Встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

У зв`язку з заявою боржника ОСОБА_1 постановлено скасувати тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, яке було встановлено Постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 18.10.2021 року № 64652199 Новозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, долученого до матеріалів адміністративної справи вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово повторював працівнику поліції про те, що з нього було знято тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами органами ДВС.

Дані про наявність іншого тимчасового обмеження у праві керуванні транспортними засобами, матеріали адміністративної справи не містять.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 15 Закону України «Про дорожній рух» встановлено заборону керування транспортними засобами особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Проте, попри положення статті 251 КУпАП органом, що склав протокол адміністративне правопорушення, належних доказів правопорушення до суду не надано.

Указані вище недоліки не дають суду можливості встановити обставини передбачені статтею 280 КУпАП, зокрема щодо того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Отже, сам по собі протокол не може бути доказом вчинення правопорушення, оскільки він містить опис обставин, які поліцейський вважав встановленими на час його складення. Вказаний протокол може підтверджувати вину порушника лише в сукупності з іншими матеріалами справи, перелік який визначено у статті 251 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Згідно статті 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У відповідності до частини третьої статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 , порушень статті 15 Закону України «Про дорожній рух», відсутність події і складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною третьою статті 126 КУпАП України.

Внаслідок зазначеного, на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю.

Відповідно до статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити, в тому числі, вирішення питання про вилучені речі і документи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення у водія ОСОБА_1 , посвідчення водія не вилучалось.

Керуючись статтями 247, 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, через відсутність події і складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. А. Саукова