Справа № 298/990/23
Номер провадження 3/298/781/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в особі судді Зизич В.В., за участю секретаря судових засідань Вороняк А.А., захисника Кульчицького Р.Р., розглянувши матеріали справи, що надійшли з відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Чернівці Чернівецької області, українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , заміжньої, з середньою спеціальною освітою, працюючої сестрою медичною терапевтичного відділення Комунального некомерційного підприємства "Великоберезнянська лікарня", за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №127320 від 14 червня 2023 року, складеного старшим інспектором СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Долешак В.В., 14 червня 2023 року о 22.45 год. в с.М.Березний, вул.Центральна, громадянка ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Hyundai Tucson, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилась у присутності двох свідків. ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання 1 травня 2024 року ОСОБА_1 не з"явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не подала.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 повідомлялася судом про час і місце проведення судового розгляду шляхом надіслання судової повістки за адресою її місця проживання: АДРЕСА_1 , поштове відправлення з судовою повісткою, що надіслане ОСОБА_1 , повернулось на адресу суду з відміткою "адресат відмовився".

У судовому засіданні захисник Кульчицький Р.Р. повідомив, що ОСОБА_1 відомо про час і місце судового засідання, однак в силу сімейних обставин вона не змогла прибути на розгляд справи. Захисник Кульчицький Р.Р. ствердив, що має повноваження згідно укладеної угоди представляти інтереси ОСОБА_1 , вважає за можливе проводити засідання за відсутності ОСОБА_1 з участю її захисника.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За змістом ст.268 КУпАП України присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративні правопорушення передбачені ст.130 КУпАП України, не є обов`язковою.

За таких обставин, з урахуванням повідомлених суду захисником Кульчицьким Р.Р. відомостей щодо обізнаності ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи 1 травня 2024 року, а також за відсутності клопотань сторони захисту про відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з участю захисника Кульчицького Р.Р. за наявними матеріалами, в тому числі з врахуванням того, що ОСОБА_1 надала суду свої пояснення в судовому засіданні, що відбулось 22 вересня 2023 року.

У судовому засіданні захисник Кульчицький Р.Р. заперечив доведеність вини ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, зазначивши, що позиція сторони захисту щодо цього викладена в клопотанні про закриття провадження у справі, яке подано через канцелярію суду. Додатково зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам КУпАП, свідки на відеозаписі не зафіксовані, відеозапис не є безперервним, що викликає сумнів в його автентичності, матеріали справи про адміністративне правопорушення складені з порушенням Інструкцій. Вказав на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, через що справа повинна бути закрита. Просив врахувати той факт, що право керування транспортним засобом є необхідним для ОСОБА_1 , оскільки вона є медичним працівником і надає медичну допомогу, виїжджаючи на виклики до хворих.

21 вересня 2023 року захисником ОСОБА_2 через канцелярію суду подано клопотання, в якому зазначена вимога про закриття провадження у справі №298/990/23 щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вказується, що ОСОБА_1 14 червня 2023 року на момент зупинки працівниками поліції не перебувала в стані алкогольного сп`яніння, а була сильно пригнічена, оскільки поверталась із похорону воїна, який довгий час рахувався безвісти зниклим. Ніякий прилад для проходження освідчення працівники поліції не давали, і ніяких осіб, які вказані в протоколі як свідки того, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження освідчення на ступінь алкогольного сп`яніння, на місці зупинки не було.

Зазначається, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки посада, найменування органу поліції, звання посадової особи, яка склала протокол вказано скорочено, поліцейським не дотримано вимог Інструкції щодо того, що записи в протоколі здійснюються розбірливим почерком, а прізвище, ім`я, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, ім`я, по батькові поліцейського записуються друкованими літерами, у графі свідки чи потерпілі в написі ОСОБА_3 допущено виправлення в даті народження свідка, що не містить підпису службової особи, яка внесла дане виправлення в протокол про адміністративне правопорушення, в протоколі не викладена суть адміністративного правопорушення, що свідчить про неконкретність висунутого ОСОБА_1 обвинувачення та порушує право останньої на захист, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які відомості про фото і відеофіксацію, протокол взагалі не містить посилання на технічний засіб, за допомогою якого проводився відеозапис з місця події.

Стверджується, що матеріали не містять Акту про направлення на проходження медичного обстеження на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 , у матеріалах справи є лише формальне направлення (скерування) ОСОБА_1 для медичного огляду на стан сп`яніння. В направленні не вказано місце складання направлення, бланк направлення не зареєстрований відсутні будь які штампи та (або) цифрові позначення вихідного реєстраційного номеру органу поліції та вхідного реєстраційного номеру відповідного медичного закладу.

Посилається, що порушена безперервність відеозйомки, на доданих до протоколу відеофайлах відсутні докази руху транспортного засобу, не встановлено, у який спосіб інспектор поліції виявив ознаки алкогольного сп`яніння, із відеозапису неможливо встановити факт відмови ОСОБА_1 від освідчення на ступінь алкогольного сп`яніння, оскільки такий факт на відео відсутній. Також не встановлено, на який прилад проводилась відеофіксація, чи це відеозапис з нагрудної камери поліцейського чи відеозапис на мобільний телефон.

Наголошується, що працівниками поліції не виконано вимог щодо відсторонення водія від керування транспортними засобами та щодо тимчасового затримання транспортного засобу у випадку складання протоколу за ст.130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, на думку сторони захисту, в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона, а відтак і склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні 22 вересня 2023 року ОСОБА_1 суду пояснила, що вину за складеними щодо неї адміністративними матеріалами не визнає. Зазначила, що в день складання протоколу керувала транспортним засобом, рухалася в напрямку смт.Великий Березний і в с.Малий Березний була зупинена працівниками поліції, однак Правил дорожнього руху не порушувала, зупинили її працівники поліції за те, що на автомобілі не працювала підсвідка задніх номерних знаків, проте за справністю автомобіля слідкує її син, тому вона навіть не знала, що є така несправність. Зазначила, що працівники поліції повідомили їй про те, що вона має ознаки алкогольного сп`яніння, однак вона алкоголь не живала, вживала алкоголь її знайома, яка разом з нею була в авто, тому і був в салоні автомобіля запах алкоголю. Показала, що їхала з с.Тур`я Ремета, де була разом зі знайомою на похороні військовослужбовця, поверталась додому в с.Бегендяцька Пастіль, впродовж маршруту руху проїжджала блокпости в с.Сімер та м.Перечин, ніде їй не пропонували проходити освідування. Вказала, що працівники поліції на місці зупинки не пропонували їй пройти освідування, лише сказали, що треба почекати, також не вручили їй примірник протоколу, вона не відмовлялась підписувати та отримувати протокол. Ствердила, що працівники поліції вчинили незаконні дії, без її дозволу проникли в автомобіль, звідки взяли гаманець, де були кошти, та забрали її водійське посвідчення.

У судовому засіданні 22 вересня 2023 року свідок ОСОБА_4 показала, що в день події вона попросила ОСОБА_1 повезти її на похорон захисника сина її доброї знайомої в с.Тур`я Ремета, що ОСОБА_1 і зробила. Зазначила, що свідок була на похороні, а потім на поминках, де вжила алкоголь, в той час ОСОБА_1 пішла по своїх справах. По закінченню вказаних міроприємств ОСОБА_4 попросила ОСОБА_1 відвезти її додому в смт.В.Березний, оскільки уже не їздив громадський транспорт, на що ОСОБА_1 погодилась, оскільки була неподалік. Ствердила, що саме свідок вживала алкоголь, тому й був запах алкоголю в салоні автомобіля, ОСОБА_1 алкоголь не вживала, під час руху автомобіля їх зупиняли на блокпостах в с.Сімер, м.Перечин, с.Дубриничі і ніде проблем не було. Свідок показала, що сиділа на передньому пасажирському сидінні авто, працівники поліції зупинили автомобіль в с.Малий Березний і пред`явили ОСОБА_1 претензію, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Свідок ОСОБА_4 ствердила, що не бачила, чи складали працівники поліції протокол, при цьому наголосила, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти освідування на стан сп`яніння.

У судовому засіданні 27 листопада 2023 року працівник поліції ОСОБА_5 показав, що він складав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за фактом відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, вона відмовилась, їй було запропоновано пройти освідування на стан сп`яніння на приладі Драгер, а також в медичному закладі наркодиспансер в м.Ужгород. Зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення та направлення на проведення огляду ОСОБА_1 не отримала, вона протягом події намагалась покинути місце події, підписувати та отримувати документи відмовилась. Ствердив, що жодних протиправних дій працівниками поліції не було вчинено, в автомобіль працівники поліції не проникали, посвідчення водія ОСОБА_1 надала добровільно.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , пояснення поліцейського ОСОБА_5 та показання свідка ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України передбачена ст. 130 КУпАП.

Зокрема за приписами ч.1 ст.130 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння слід розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд у силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Таким чином норми ПДР встановлюють у першу чергу обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього ПДР не містять.

Незважаючи на заперечення стороною захисту доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, факт скоєння адміністративного правопорушення та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні такого, повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №127320 від 14 червня 2023 року, складеним старшим інспектором СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Долешак В.В., яким зафіксовано обставини вчинення правопорушення. Вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, як щодо змісту, так і щодо форми, містить відомості про відмову ОСОБА_1 від підпису протоколу та від надання пояснень;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакціївід 14.06.2023, виданого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно даних направлення огляд не проводився, у зв`язку з відмовою;

- постановою серії БАД №202832 від 14 червня 2023 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3, ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП за обставин, що мали місце 14 червня 2023 року в с.М.Березний, вул.Центральна;

- рапортом старшого інспектора ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області В.Долешак від 14.06.2023,

- фототаблицею із зображенням транспортного засобу з номерним знаком НОМЕР_1 , на якому не освітлений задній номерний знак, та фототаблицею із зображенням документів: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 ,

- даними розписки ОСОБА_6 від 14.06.2023 про зобов`язання доставити транспортний засіб за місцем проживання ОСОБА_1 ,

- даними відеозаписів, на яких зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, остання відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та відмовилася проїхати в заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд вважає неспроможними доводи захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено з порушенням вимог ст.256 КУпАП, оскільки в протоколі посада, найменування органу поліції, звання посадової особи, яка склала протокол вказано скорочено, поліцейським не дотримано вимог Інструкції щодо того, що записи в протоколі здійснюються розбірливим почерком, а прізвище, ім`я, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, ім`я, по батькові поліцейського записуються друкованими літерами, у графі свідки чи потерпілі - в написі ОСОБА_3 допущено виправлення в даті народження свідка, що не містить підпису службової особи, яка внесла дане виправлення в протокол про адміністративне правопорушення, в протоколі не викладена суть адміністративного правопорушення, що свідчить про неконкретність висунутого ОСОБА_1 обвинувачення та порушує право останньої на захист, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які відомості про фото і відеофіксацію, протокол не містить посилання на технічний засіб, за допомогою якого проводився відеозапис.

У протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відображені необхідні й передбачені нормою ст.256 КУпАП відомості. Протокол оформлений компетентною уповноваженою особою в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, в протоколі викладено суть правопорушення. Зазначений протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням вимог, передбачених ст.256 КУпАП. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення підписаний поліцейським, який його склав, який своїм підписом підтвердив, що ОСОБА_1 відмовилась від підпису протоколу та від надання пояснень, також наявні підписи двох свідків - ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №127320 від 14 червня 2023 року, складений відносно ОСОБА_1 , суд не вбачає жодних підстав для визнання процесуального документу неналежним або недопустимим доказом у справі, оскільки його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. У протоколі чітко вказано, що водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, маючи очевидні ознаки алкогольного сп`яніння, від освідування відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Суд вважає твердження сторони захисту у цій частині безпідставними, позаяк під час розгляду справи не встановлено фактів невідповідності складеного щодо ОСОБА_1 протоколу вимогам ст.256 КУпАП, яка чітко регламентує, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Суд визнає, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам вищевказаної статті.

Твердження захисника щодо відсутності в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 будь-яких відомостей про фото і відеофіксацію правопорушення не є слушними, оскільки в ньому зазначено про долучення до протоколу матеріалів фототаблиці та відеофіксації.

Доводи з приводу відсутності відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис події правопорушення є необгрунтованими, оскільки, нормами ст.256 КУпАП не передбачено обов`язковість зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення технічного засобу, на який здійснювалася відеозйомка.

Судом також зауважується, що згідно ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також згідно з приписами пункту першого частини першої статті 40 Закону України "Про національну поліцію" поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення.

Доводи захисника про неналежність та недопустимість наявних у матеріалах справи відеозаписів є необґрунтованими, долучені до протоколу відеозаписи суд вважає належними та допустимими доказами у справі.

Посилання захисника про те, що невідомо, на який прилад проводилась відеофіксація, чи за допомогою мобільного телефону, чи на «боді-камеру» на висновки суду не впливають, оскільки вимогами КУпАП, зокрема статтями 251 та 266 КУпАП, якими регулюється дане питання не визначено види технічних приладів та технічних засобів, за допомогою яких має відбуватись відеозйомка правопорушення та процесу його документування.

З оглянутих у судовому засіданні відеофайлів судом встановлено, що працівниками поліції був зупинений керований ОСОБА_1 транспортний засіб, працівник поліції повідомив ОСОБА_7 про те, що вона має ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим заявив вимогу про проходження нею огляду на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, в той же час ОСОБА_1 відмовилась, і намагалась покинути місце події, вказуючи, що їй необхідно купити води, у подальшому ОСОБА_1 сіла за кермо автомобіля та намагалась привести в рух в автомобіль. Працівниками поліції було забезпечено доставлення на місце події приладу Драгер та запропоновано ОСОБА_1 пройти освідування, на що остання неодноразово категорично відмовилась, зауваживши, що вона має право відмовитись від проходження огляду, також працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти освідування в медзакладі, на що ОСОБА_1 ствердно сказала, що вона від усього відмовляється.

При цьому, суд звертає увагу, що даними відео зафіксовано, як ОСОБА_1 періодично висловлює обурення щодо факту її зупинки та заявлення вимог працівниками поліції щодо її освідування, наголошуючи неодноразово твердження про те, що її син ОСОБА_8 працює в органах поліції в місті Мукачево, і вона не може собі уявити, як їй можуть висловлювати вимогу щодо проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння, і чи не соромно працівникам поліції так вчиняти. Таку поведінку ОСОБА_1 суд оцінює як намагання уникнути відповідальності.

В той же час свідок ОСОБА_4 неодноразово висловлює працівникам поліції пропозицію все вирішити, нічого не складати, відпустити водійку разом з нею.

Даними відеозапису підтверджується, що поліцейський неодноразово попереджав ОСОБА_1 , що ведеться відеозйомка.

Відеозапис обставин події містить достовірні дані про дії ОСОБА_1 та поліцейських на момент зупинки транспортного засобу та складання протоколу про адміністративне правопорушення, має істотне значення для правильного вирішення даної справи та є допустимим доказом згідно положень ст.251 КУпАП.

Досліджений судом відеозапис інформативний, позбавлений упередженості та суб`єктивного ставлення, є послідовним, містить у хронологічній послідовності необхідні відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

З переглянутих судом відеозаписів прослідковується чітка послідовність подій, які відбувались 14 червня 2023 року під час складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, які беззаперечно підтверджують відомості, викладені в протоколі та вину правопорушниці.

Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаних відеозаписів стороною захисту не надано і не встановлено таких обставин і під час розгляду справи.

Що стосується посилання захисника щодо порушення порядку направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, так як присутність свідків на відео не зафіксована, то суд їх вважати обґрунтованими не може, оскільки такі доводи є неспроможними, зважаючи на положення ст.266 КУпАП.

Так, норми ч.2 ст.266 КУпАП після прийняття Закону України №1231-IX від 16 лютого 2021 року зазнали змін і згідно приписів ч.2 ст.266 КУпАП (в редакції станом на час вчинення правопорушення) огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Під час вимоги щодо проходження огляду ОСОБА_1 поліцейським було застосовано технічні засоби відеозапису і матеріали таких долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки всі дії з приводу пропозиції проходження ОСОБА_1 огляду були зафіксовані на відеозапис, який долучений до справи та містить фіксацію усієї процедури, а тому наявність свідків у цьому разі є не обов`язковою, у зв`язку з чим це не впливає на допустимість самого протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи працівниками поліції застосовувались технічні засоби відеозапису під час пред`явлення вимоги до ОСОБА_1 щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу "Драгер", у медичному закладі та її відмова від освідування. Вказані обставини чітко зафіксовано на цифровому носії (оптичному диску), який долучений до матеріалів справи. Відтак присутність свідків із врахуванням вимог ст. 266 КУпАП не є обов`язковою з огляду на те, що здійснювалась відеофіксація технічними засобами.

Доводи сторони захисту про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервним не може бути підставою для визнання відеозапису недопустимим, оскільки на такому зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях особи наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відеозаписи відповідають вимогам п.5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 №1026, згідно якого, включення портативного відеореєстратора відбувається з момента початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

Той факт, що наявні в матеріалах справи відеозаписи є роздільними, а відеофіксація не здійснювалася безперервно, не свідчить про наявність підстав піддавати сумніву зміст даних відеозаписів та вважати такі докази недопустимими, немає, позаяк доказами відповідно до приписів ст.251 КУпАП є, в тому числі, і показання технічних приладів чи технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо.

Долучений до матеріалів справи відеозапис не містить даних, які би свідчили про те, що такий, у розумінні ст. 251 КУпАП, є неналежним доказом у справі.

Вказаний відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

На відеоматеріалі зафіксована подія за участі ОСОБА_1 у хронологічній послідовності, що є підставою для висновку, про факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Наданий відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Всі інші доводи заперечень сторони захисту судом розцінюються критично, позаяк такі мають формальний характер та зводяться до власної оцінки сторони захисту щодо фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів.

Захисник вказує на те, що ОСОБА_1 не було роз"яснено прав, передбачених ст.268 КУпАП, однак яким чином ця обставина впливає на доведеність вини ОСОБА_1 не зазначає, не вказав під час судового розгляду справи на причинно-наслідковий зв`язок цих обставин з неможливістю реалізації ОСОБА_1 своїх прав, зокрема, якими саме правами вона через необізнаність не змогла скористатися під час складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, даними відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 під час зупинки та пропозиції їй пройти огляд на стан сп`яніння не виявляла бажання скористатись правовою допомогою, впродовж всього часу складання протоколу періодично комусь телефонувала, що працівниками поліції не перешкоджалось, намагалась залишити місце події.

Стороною захисту не надано належних, допустимих та достатніх доказів того, що працівниками поліції не було надано водійці можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги. За такого відсутні підстави вважати, що працівниками поліції було обмежено ОСОБА_1 у процесуальних правах, в тому числі й у праві на захист.

Суд вважає за необхідне зауважити, що під час безпосереднього розгляду справи про адміністративне правопорушення у судовому засіданні ОСОБА_1 забезпечила свій захист уповноваженим захисником.

Також не заслуговують на увагу покликання захисника про те, що працівниками поліції було допущено істотні порушення нормативно-правових актів щодо порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , оскільки матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративні правопорушення.

При цьому, суд зауважує, що покликання захисника на те, що направлення на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння не було вручено ОСОБА_1 не свідчить про відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні. Судом зауважується, що працівник поліції ОСОБА_5 пояснив суду, що вручити ОСОБА_1 направлення працівники поліції не могли, оскільки остання постійно тікала, намагалась покинути місце події, відмовлялась будь-що отримувати та підписувати. В той же час факт непідписання вказаного направлення не свідчить про те, що працівниками поліції не заявлялась вимоги щодо проходження ОСОБА_1 освідування в закладі охорони здоров`я.

Також вина ОСОБА_1 підтверджується поясненнями працівника поліції, наданими ним в ході судового розгляду, показання співробітника поліції є чіткими, зрозумілими та послідовними, узгоджуються із даними відеофіксації і сумнівів не викликають.

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Що стосується показань свідка ОСОБА_4 про те, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, то такі суд сприймає критично, вказані показання свідка повністю спростовуються дослідженими судом відеозаписами, на яких зафіксовано як працівник поліції неодноразово заявляє вимогу ОСОБА_1 про проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичній установі, на що ОСОБА_1 відмовляється.

При оцінці тверджень сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не пропонували працівники поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, то суд такі відхиляє, оскільки такі спростовуються сукупністю наведених вище доказів, яким суд надає перевагу. Приймаючи рішення суд вважає за необхідне зазначити, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не оспорюється.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому в діях останньої вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

З матеріалів справи та досліджених доказів судом встановлено, що 14 червня 2023 року о 22.45 год. в с.М.Березний, вул.Центральна, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Hyundai Tucson, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилась.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду обставини, відхиляються суддею і решта доводів захисника щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності вбачається, що вони узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП «поза розумним сумнівом», оскільки зміст та суть наявних доказів виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду.

Таким чином, факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою та спростовують доводи захисника ОСОБА_2 , наведені останнім у судовому засіданні та зазначені в клопотанні про закриття провадження в справі.

Доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію слід розцінювати, як намагання уникнути установленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Інші доводи клопотання, а також висловлена в судовому засіданні позиція захисником ОСОБА_2 судом не приймаються до уваги, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та не впливають на висновки суду.

Судом було вжито заходи щодо забезпечення участі та допиту в судовому засіданні свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , однак останні в судові засідання не з"являлись, судові повістки про виклик останніх неодноразово надіслані за адресою місця проживання вказаних осіб. Також, згідно рапорту інспектора СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Вовканець В., свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_6 під час неодноразових відвідувань за місцем проживання відсутні, місце їх перебування невідоме.

Твердження сторони захисту про те, що дії працівників поліції були неправомірними, суд не вважає слушними, оскільки під час розгляду справи не встановлено даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій під час спілкування поліцейських із ОСОБА_1 , в той же час ОСОБА_1 висловлювалась нецензурно при спілкуванні з працівниками поліції, не виконувала законні вимоги працівників поліції, намагалась покинути місце події, після повідомлення їй працівником поліції щодо того, що у неї наявні ознаки алкогольного сп`яніння, намагалась привести двигун автомобіля в рух, чому працівник поліції запобіг.

Доводи сторони захисту про те, що працівниками поліції не виконано вимог щодо відсторонення водія від керування транспортними засобами та щодо тимчасового затримання транспортного засобу у випадку складання протоколу за ст.130 КУпАП, суд визнає безпідставними, оскільки матеріали справи містять розписку ОСОБА_6 , який значиться в протоколі свідком, від 14.06.2023 про зобов`язання доставити транспортний засіб Hyundai Tucson, номерний знак НОМЕР_1 , за місцем проживання ОСОБА_1 , також зі змісту протоколу убачається, що в ОСОБА_1 тимчасово вилучені документи: посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 01.04.2008.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, те, що допущене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху є грубим, пов`язане з безпекою руху транспорту та вживанням алкогольних напоїв, що за своїм характером є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків даного проступку.

Суддя враховує, що в рішенні у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29. 06. 2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що її дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників, суд вважає за необхідне притягнути останню до адміністративної відповідальності та з метою її виховання та запобігання вчиненню нею нових правопорушень, призначити їй покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що передбачено санкцією ч. 1 ст.130 КУпАП.

Така міра покарання, на переконання судді, відповідає вчиненому правопорушенню, і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст.23 КУпАП.

Крім того, згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з ОСОБА_1 в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284, 287-289 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і застосувати щодо неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на рахунок №UА0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Зизич В.В.