ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1767/24 Справа № 176/690/24 Суддя у 1-й інстанції - Волчек Н. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М. розглянув у відкритому судовому засіданні за участі адвоката Сербіна Б.О. апеляційну скаргу адвоката Сербіна Б.О. на постанову Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17 червня 2024 року, щодо:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

При обставинах, встановлених місцевим судом, 04 березня 2024 року о 00 год. 30 хв. по вул. М. Грушевського, біля буд. 76 у м. Жовті Води Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі адвокат Сербін Б.О. просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що у справі відсутні докази керування транспортним засобом, а відповідно до матеріалів автомобіль був припаркований та не рухався, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує на те, що відеозаписом взагалі не зафіксовано факт зупинки транспортного засобу, як стверджує адвокат на відео ОСОБА_1 зазначив, що вийшов з квартири до автомобіля Тайота Кемрі за ліками, при цьому у дворі стояв автомобіль ВАЗ 2107, що належить його батьку.

Крім того, під час складання протоколу не було залучено свідків, що є істотним порушенням вимог закону.

Зазначає, що співробітниками поліції висунуто безпідставну вимогу щодо проходження огляду на стан сп`яніння.

Вважає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Про час, дату та місце судового засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повідомлений належним чином, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, що відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, не є перешкодою для розгляду справи.

Заслухавши адвоката Сербіна Б.О., який підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні з викладених в ній підстав та зауважив, що доказами, які містяться в матеріалах справи не підтверджено факту керування ОСОБА_1 автомобілем; перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, виходжу з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слідує, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При винесенні оскаржуваної постанови судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані, а висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №489614 від 04.03.2024, складним у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; рапортом інспектора поліції, відповідно до якого під час комендантської години, водієм транспортного засобу ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , спочатку не було виконано вимогу поліцейського щодо зупинки автомобіля, однак після слідування екіпажу поліції за вказаним авто, водій зупинився по вул. М. Грушевського, біля буд. 76, після чого в ході спілкування у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та було запропоновано пройти огляд на місці зупинки чи в медичному закладі, однак від проходження огляду на стан сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився; відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, де зафіксовано факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; постановою серії ЕНА№1579123 від 04.03.2024, згідно якої водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 порушив п.2.1.6 ПДР, за що притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Крім того, відеозаписом, який міститься в матеріалах справи зафіксовані події, які мали місце 04 березня 2024 року, а саме на відео гучно чути, як співробітники поліції переслідують транспортний засіб та після зупинки водію було повідомлено її причини. Так при спілкуванні з водієм у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано проти відповідний огляд на місці зупинки та у медичному закладі, на що ОСОБА_1 на 06 хвилині категорично відмовився.

Також на відеозаписі зафіксовано, як водій на 03 хвилині запису повідомляє: він приїхав додому. Однак після того, як почав заперечувати, що їхав на машині ВАЗ, співробітники поліції зазначили, що саме автомобіль ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 екіпаж поліції переслідував під час руху по трасі Кривий Ріг- П`ятихатки, на що ОСОБА_1 не висловлював будь-яких заперечень.

Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

З матеріалів справи видно, що дії співробітників патрульної поліції відповідали вимогам вказаної Інструкції, так як водію ОСОБА_1 було повідомлено, причину зупинки-порушення комендантської години, несвоєчасна зупинка та після виявлення ознак алкогольного сп`яніння запропоновано пройти огляд на місці зупинки та у медичному закладі, на що водій категорично відмовився.

Доводи адвоката щодо недоведеності факту керування транспортним засобом суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими і такими, що спростовується матеріалами справи, зокрема дослідженим відеозаписом.

Апеляційний суд зауважує, що факт керування транспортним засобом може бути встановлений на підставі будь-яких доказів та їх сукупності відповідно до ст. 251 КУпАП.

На відеозаписі не зафіксовано, що ОСОБА_1 після того, як йому було повідомлено, що екіпаж поліції рухався за ним слідом він не заперечував, що керував транспортним засобом, та на 03 хвилині зазначив, що приїхав додому. Крім того на відео водій не стверджував, що вийшов за ліками та припаркований автомобіль батька. Таку версію суд оцінює, критично оскільки подія мала місце у нічний час, під час дії комендантської години, де гучно чути рух та зупинку двох транспортних засобів, а саме екіпажа поліції та авто під керуванням ОСОБА_1 , який сам зазначив, що приїхав додому.

Диспозиція вказаної статті окреслює обставини, які підлягають доведенню в межах справи про адміністративне правопорушення і в даній справі такі обставини підтверджуються сукупністю доказів і, зокрема відеозаписом працівників поліції.

Стосовно апеляційних доводів про відсутність двох свідків під час проведення огляду, суд апеляційної інстанції розцінює їх як такі, що не грунтуються на положеннях чинного законодавства з огляду на наступне.

Вказані доводи захисник наводить без урахування законодавчих змін, які були внесенні до статті 266 КУпАП, а саме частина друга статті викладена в такій редакції: «Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Сам факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксований технічними засобами, що узгоджується з вимогами, передбаченими ст. 266 КУпАП.

Враховуючи, що матеріали відеозапису, на якому зафіксовані події 04.03.2024, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-IX від 16.02.2021, долучені до протоколу, порушень вимог закону не вбачається.

Окрім, того суд апеляційної інстанції звертає увагу, що подія мала місце під час дії комендантської години у нічний час, що об`єктивно зменшує вірогідність перебування очевидців на місці події.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмові від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Також є безпідставними зауваження адвоката в тій частині, що співробітники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду, оскільки останній взагалі не розглядав можливості для проходження огляду на стан сп`яніння та категорично відмовився від підпису у протоколі.

З огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, накладене на ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Сербіна Б.О., - залишити без задоволення.

Постанову Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17 червня 2024 року, щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко