Справа № 522/4472/24
Провадження №3/522/2851/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 травня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Переверзевої Л.І.,

секретаря - Сулима А.С.,

розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 011585 від 18.03.2024 року, який надійшов з Управління патрульної поліції в Одеській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працевлаштованого,

за статтею 173-2 ч. 1 КУпАП,

учасники процесу:

особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисник - адвокат Нечепуренко В.О.,

потерпілий - ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду міста Одеси з Управління патрульної поліції в Одеській області надійшов протокол відносно ОСОБА_1 про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Судом встановлено, що 14 березня 2024 року о 13-й годині 30 хвилин гр. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насилля відносно рідного брата ОСОБА_2 , в ході якого висловлювався у його бік нецензурною лайкою та вдарив в обличчя, завдавши фізичного болю та психологічного насилля, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

Статтею 173-2 ч.1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно ст.1 ч.1 п.3, ст.3 ч.2 п.11 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 7 грудня 2017 року, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного чи економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишніми чи теперішніми подружжями, або між іншими особами, які спільно проживають. (проживали) однією сім`єю, але не перебували (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживала (проживала) особа, яка вчинила домашнє населення, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому населенню незалежно від факту спільного проживання поширюється на рідних братів і сестер.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що це конфлікт, розпочатий та спровокований його братом ОСОБА_2 . Брата він не бив.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Нечепуренко В.О. просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що брат приходить до матері в гості, між ними часто виникають конфлікти. Того дня між ними знову виникла сварка, в результаті чого ОСОБА_1 вдарив його по голові та ображав нецензурною лайкою.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи, 14.03.2024 року о 13-й годині він прийшов до своєї матері за адресою: АДРЕСА_1 , де також мешкає його рідний брат ОСОБА_3 . Вже в квартирі брат почав вимагати від нього піти з квартири, на що він вчинив з ним сварку, штовхнув його, вдарив по голові та виражався нецензурною лайкою.

Крім того, його провина у скоєні вищезазначеного адміністративного правопорушення підтверджується доданим до протоколупро адміністративне правопорушення доказами:

-протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.03.2024 року, згідно якого ОСОБА_2 просив прийняти міри до свого брата ОСОБА_1 , котрий за адресою: АДРЕСА_1 , вдарив його по голові, чим вчинив стосовно нього домашнє насильство;

-формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 14.03.2024 року, згідно якої рівень небезпеки ОСОБА_1 , як кривдника, по відношенню до постраждалої особи ОСОБА_2 визначено як високий.

Таким чином, пояснення ОСОБА_1 не узгоджуються з матеріалами справи та поясненнями потерпілого, а викладене в протоколі узгоджується з дослідженими в судовому засіданні доказами.

З урахуванням зібраних та досліджених судом доказів, суд не вважає доводи ОСОБА_1 щодо невинуватості у вчиненому правопорушенні слушними, оскільки вони спростовуються дослідженими судом доказами та вважає, що його позиція є намаганням уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 дійсно винен у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 ч.1 КУпАП і він підлягає адміністративній відповідальності.

На підставі викладеного та керуючись статтею 173-2, 283-285 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 ч.1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга, яка подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеса, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси Л.І. Переверзева