ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/388/24 Суддя доповідач Гєрцик Р.В.
Категорія: ч.3 ст.126 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Гєрцика Р.В.

секретаря судового засідання Соболєвої Є.Є.

за участю захисника Литовченка С.І.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 листопада 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП, щодо ОСОБА_1

УСТАНОВИВ

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Згідно постанови судді, 08 жовтня 2023 року о 21 годині 15 хвилин ОСОБА_1 , керував автомобілем Opel ZAFIRA н.з. НОМЕР_1 у м. Харкові пр. Науки, 41/1 на перехресті з вул. 23 Серпня, будучи особою щодо якої державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, чим порушив ст.71 ЗУ «Про дорожній рух», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст. 126 КУпАП.

Постановою судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 місяці.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати та винести нову постанову, якою провадження у справі закрити з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог посилається на те, що він не був обізнаним про існування постанови державного виконавця відносно нього про тимчасове обмеження у праві керування та у справі не має доказів, які б свідчили про отримання ним чи ознайомлення його з такою постановою чи про вручення йому такої постанови, а тому відсутні його вина та умисел у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Мотиви суду

Перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника на підтримання вимог апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши доводи захисника на підтримання вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод(далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, згідно зі ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, зокрема, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 3 ст. 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діях зазначеної особи складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

При цьому, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто, склад цього адміністративного правопорушення буде повним у разі, коли особа, знаючи, що її обмежили у праві керування, свідомо керує транспортним засобом.

Як убачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваного рішення, дані вимоги закону при розгляді справи щодо ОСОБА_1 судом виконані. Висновки про винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, суд обґрунтував низкою доказів, яким дана відповідна оцінка в постанові.

Так, судовим розглядом встановлено, що 08 жовтня 2023 року о 21 годині 15 хвилин ОСОБА_1 , керував автомобілем Opel ZAFIRA н.з. НОМЕР_1 у м. Харкові пр. Науки, 41/1 на перехресті з вул. 23 Серпня, будучи особою щодо якої державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Внаслідок зазначених подій та встановлених фактичних даних працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №602108 від 08.10.2023 року.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП, підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку.

Доводи ОСОБА_1 про те, що йому не було відомо про наявність рішення державного виконавця про його тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, оскільки у матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують факт надсилання йому постанови про обмеження у праві керування транспортними засобами, апеляційний суд оцінює критично, оскільки такі дані жодним чином не впливають на законність та обґрунтованість висновків місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП, а також відповідно до інформації наданої в.о. начальником відділу Балаклійського РВДВС в Ізюмському районі Харківської області то постанова від 05.02.2021 року була направлена на адресу боржника до відома.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що з відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що під час спілкування з працівником поліції ОСОБА_1 стверджував, що у нього на 11.10.2023 року призначено судове засідання в суді про скасування постанови державного виконавця і всі попередні такі постанови були вже скасовані судом та в автомобілі у нього лежить 10 таких рішень про скасування постанов державного виконавця.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, суд апеляційної інстанції констатує, що на момент вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та складання протоколу 08.10.2023 року, діяла постанова державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 05.01.2021 року в межах виконавчого провадження № 54933165 і жодних даних про те, що станом на час складання протоколу про адміністративне правопорушення така заборгованість по сплаті аліментів не існувала, ОСОБА_1 не надано. Також відповідно до інформації наданої в.о. начальником відділу Балаклійського РВДВС в Ізюмському районі Харківської області то постанова від 05.02.2021 року з моменту винесення є чинною на теперішній час та підлягає виконанню.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 за ч.3 ст.126 КУпАП підтверджується сукупністю досліджених доказів, які є логічними, послідовними та узгоджуються між собою.

Апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги такими, що мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Застосований районним судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для її виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Гєрцик