Справа № 159/2439/24
Провадження № 3/159/1234/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Денисюк Т.В, з участю особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли від Відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт № НОМЕР_1 виданий 16.02.2022 органом 0726), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець, учасник бойових дій,

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 09.04.2024 о 21.25 в м. Ковелі на перехресті вул. Незалежності Винниченка передав право керування належним йому транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN PASSAT» номерний знак НОМЕР_2 , водію ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_2 проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку в медичному закладі охорони здоров`я Ковельське МТМО, результат обстеження «алкогольне сп`яніння», що підтверджується висновком лікаря №235 від 09.04.2024.

Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9г Розділу 2 Правил дорожнього руху (далі ПДР) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

В ході судового розгляду ОСОБА_1 вину не визнав, підтвердив факт передання керування належним йому автомобілем ОСОБА_2 , проте заперечив свою обізнаність про стан алкогольного сп`яніння останнього.

ОСОБА_1 пояснив, що напередодні знайомий привіз його з дівчиною на автомобілі ОСОБА_1 в місто Ковель і залишив на території паркінгу, де він з дівчиною святкували повернення з Республіки Польща. Сам ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, оскільки позбавлений права керування за рішенням суду. На паркінгу він з дівчиною тривалий час вживали алкоголь та відпочивали. В середині дня 09.04.2024 до них прийшов знайомий ОСОБА_3 та запропонував відвезти їх додому. ОСОБА_1 запитав у ОСОБА_2 чи він тверезий, останній підтвердив, що тверезий. Після цього ОСОБА_1 передав йому ключі від автомобіля і останній повіз його з дівчиною додому на вул. Винниченка в м. Ковелі. Оскільки ОСОБА_3 під час керування автомобілем порушував ПДР, їх зупинили працівники поліції, в подальшому вони відвезли водія ( ОСОБА_2 ) на освідування в лікарню. Повернувшись, працівники поліції склали відносно ОСОБА_1 протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме за передачу права керування транспортним засобом п`яному водію. ОСОБА_1 наполягав на тому, що йому не було відомо, що ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки разом алкогольні напої вони не вживали, а зрозуміти, що той був у стані сп`яніння він не міг, тому що сам був у такому стані.

Заслухавши пояснення особи, дослідивши письмові докази у справі, переглянувши долучені до матеріалів справи відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, суддя дійшов такого висновку.

Частиною першою статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 г ПДР, водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

За змістом зазначених положень, для настання відповідальності за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння необхідна така сукупність елементів адміністративного правопорушення: перебування особи, якій передано керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; усвідомлення особою, яка передає керування транспортним засобом того, що ця особа перебуває у стані алкогольного сп`яніння; добровільна, з власної волі передача керування транспортним засобом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 280 КУпАП).

Суд з`ясовує усі обставини справи на підставі поданих доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Факт передачі ОСОБА_1 керування транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 та факт керування останнім автомобілем не заперечується самим ОСОБА_1 та підтверджується як письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 09.04.2024, так і відеозаписами події.

За матеріалами справи автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT» номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , належить ОСОБА_1 .

Факт перебування ОСОБА_2 під час керування транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT» номерний знак НОМЕР_2 в день події в стані алкогольного сп`яніння підтверджується: висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 09.04.2024, з якого вбачається, що ОСОБА_2 09.04.2024 о 21.45 годині перебував у стані алкогольного сп`яніння; відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, якими зафіксований факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом в день події та процедура проведення огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі, результат тестування водія за допомогою приладу Alcotest drager 1,43 %.; постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.04.2024 у справі №159/2434/24 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за керування в стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN PASSAT» номерний знак НОМЕР_2 , 09.04.2024 о 21.25 годині на перехресті вул. Незалежності Винниченка в м. Ковелі, за змістом якої ОСОБА_2 провину у вчиненні правопорушення визнав.

Також суд вважає доведеною суб`єктивну сторону правопорушення: вчинення ОСОБА_1 . умисного діяння щодо передачі права керування ОСОБА_2 .

Так, у судовому засіданні досліджені долучені до матеріалів справи відеозаписи з нагрудних камер поліцейських з місця події, які містяться на трьох дисках.

Надані відеозаписи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки містить фіксацію реальних даних. Цей доказ дозволяє відновити послідовність події і не може бути спростований жодним з учасників, незважаючи на суб`єктивне ставлення до події.

Дійсно, на відео ОСОБА_1 неодноразово наголошував поліцейським, що не знав, що ОСОБА_2 , який керував його транспортним засобом зі згоди власника, перебував в стані алкогольного сп`яніння і що останній не повідомляв йому про це.

Разом з тим, упродовж безперервної фіксації події відеозаписом зафіксовано, що за зовнішніми ознаками, такими як поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови та координації рухів, ОСОБА_2 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння (в тому числі відофайл export-vqx3v на диску №3, запис з 21.30 год по 21.50 год).

Відеозаписом з нагрудної камери поліцейського зафіксована процедура освідування лікарем водія ОСОБА_2 в приймальному відділенні Ковельського МТМО, на відео ОСОБА_2 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Alcotest drager, з якого вбачається, що ОСОБА_2 09.04.2024 о 22.35 перебував у стані алкогольного сп`яніння (результат тесту 1,43 %)( відофайл export-vqx3v на диску №3, запис о 22.35 год).

Окрім того, на відео поліцейський, спростовуючи твердження ОСОБА_1 про необізнаність щодо перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння, роз`яснював ОСОБА_1 , що за декілька годин по події, в денний час, підходив до припаркованого автомобіля ОСОБА_1 , в якому останній разом з подругою та ОСОБА_2 вживали спиртне, попереджав власника автомобіля про заборону жодному з них в подальшому керувати транспортним засобом та інформував ОСОБА_1 про необхідність шукати тверезого водія (відеофайл export-vqx3v на диску №3, запис о 23.17 год).

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_4 , як власник транспортного засобу зобов`язаний знати й неухильно виконувати вимоги ПДР України (пункти 1.3), а відповідно зобов`язаний знати не тільки свої права, а й неухильно виконувати свої обов`язки, встановлені цими Правилами.

Отже, перед тим, як скористатись своїм правом, передбаченим пунктом 2.2 ПДР, і передати керування власним транспортним засобом іншій особі, ОСОБА_1 мав виконати обов`язок, встановлений пунктом 2.9г ПДР, та пересвідчитись, що ця особа не перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані. В іншому випадку, у разі неможливості належним чином в цьому пересвідчитись, ОСОБА_1 не мав права передавати керування транспортним засобом цій особі.

Неспроможність оцінити стан сп`яніння іншої особи через власний стан сп`яніння, не є обставиною, яка виключає усвідомлення протиправних дій і, відповідно, не є приводом для звільнення від відповідальності.

Оцінюючи докази у своїй сукупності, суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, встановлена у судовому засіданні та підтверджена матеріалами наявними у справі, дії ОСОБА_1 поліцейським кваліфіковані правильно, а в його діях містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а саме: передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

При визначенні виду стягнення для ОСОБА_1 суд керується таким.

Санкція частини першої статті 130 КУпАП передбачає накладення стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, санкцією частини першої статті 130 КУпАП передбачене різне стягнення для водіїв та інших осіб.

Приписами статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 визначено, що водій це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 306, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Враховуючи викладене, у даному випадку ОСОБА_1 не є водієм, а відноситься до категорії «інші особи», а тому суд накладає на нього безальтернативне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуванихмінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Відповідно до статті 40-1 Кодексу, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_3 від 30.06.2023 виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 є учасником бойових дій та відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», має пільги встановлені законодавством України, а тому підлягає звільненню від сплати судового збору.

Керуючись статтями 33, 40-1, 221, 283, 284 п.1 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень (штраф підлягає сплаті за такими реквізитами Отримувач: ГУК у Волин.обл/Волинська.обл/ 21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ):38009371, Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), Номер рахунку (IBAN): UA0003001, Найменування коду класифікації доходів бюджету 21081300, Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху по території Волинської області. Справа №159/2439/24, протокол серії ААД №417932 від 09.04.2024).

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову звернути до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

СуддяТ. В. Денисюк