Справа 350/193/24
Номер провадження 3/350/94/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2024 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Сокирко Л.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; відомості про місце роботи відсутні; реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и л а:

21 січня 2024 року о 02 год. 32 хв. ОСОБА_1 у селищі Брошнів-Осада по вулиці 22 Січня керував автомобілем «BMW 520» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова; почервоніння обличчя. Від проходження огляду на місці зупинки та в лікувальному закладі відмовився. Транспортний засіб залишено на парковці. Своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом спрямування судових повісток про виклик до суду за адресою, вказаною у протоколі.

Згідно відміток листоноші на поштових конвертах судові повістки повернуто на адресу відправника за закінченням терміну зберігання.

У відповідності до приписів статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, оглянувши долучені до матеріалів справи відеозаписи на носію DVD+R, вважаю, що вина ОСОБА_1 в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення доведена з огляду на наступне.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення знайшла своє підтвердження, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до диспозиції частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідальність особи за вказаною статтею настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Отже об`єктивна сторона частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення характеризується такими діяннями: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів та 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 586608 від 21 січня 2024 року, ОСОБА_1 21 січня 2024 року о 02 год. 32 хв. у селищі Брошнів-Осада по вулиці 22 Січня керував автомобілем «BMW 520» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова; почервоніння обличчя. Від проходження огляду на місці зупинки та в лікувальному закладі відмовився. Транспортний засіб залишено на парковці.

Отже, даний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій і є одним із джерел доказів в силу положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 1).

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 586608 від 21 січня 2024 року (а.с. 1) обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджуються матеріалами справи, а саме: актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд не проводився у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від проходження такого огляду (а.с. 2); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 21 січня 2024 року, згідно якого у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини (а.с. 3); відеозаписами фіксації, які містяться на носію DVD+R та іншими матеріалами справи.

Із переглянутих відеозаписів убачається, що працівниками поліції був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 .

Указане підтверджується дослідженим відеозаписом, який міститься в матеріалах справи (файл під назвою «Ткачук рух»).

У подальшому при спілкуванні з водієм ОСОБА_1 працівники поліції виявили, що останній не має права керування транспортними засобами та винесли відповідну постанову за порушення останні частини другої статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 6). При цьому працівниками поліції було виявлено у нього явні ознаки алкогольного сп`яніння та оголошено їх йому. Водночас запропоновано пройти на місці зупинки транспортного засобу відповідний огляд на виявлення стану сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі (а.с. 2, 3).

Судом не встановлено порушень порядку вимоги працівників поліції щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи в медичному закладі, визначених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735. Також відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності. Крім того, будь-яких зауважень чи заперечень щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправомірність дій працівників поліції чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять. У поясненнях до протоколу по суті правопорушення зазначив: «Від огляду від алкоголю відмовляюся». Крім того, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД 3 586608 від 21 січня 2024 року містить допис: «Автомобіль залишено на парковці, зобов`язуюся не керувати». Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення за обставин, встановлених судом, підтверджується належними та допустимими доказами, а саме:

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого слідує, що у ОСОБА_1 наявні такі ознаки алкогольного сп`яніння як різкий запах алкоголю з ротової порожнини та від проходження такого огляду на місці зупинки ОСОБА_1 відмовився (а.с. 2);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, згідно якого огляд не проводився у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від проходження такого огляду у закладі охорони здоров`я (а.с. 3);

- переглянутими відеозаписами, наявних у матеріалах справи на електронному носії DVD+R (а.с. 9).

Вказані докази є належними, допустимими, такими, що узгоджуються між собою, доповнюють одне одного та є достатніми, оскільки у своїй сукупності прямо підтверджують обставини, які підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення. Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до приписів статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

В статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права. У рішенні по справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Обираючи вид адміністративного стягнення, суд врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, те, що ОСОБА_1 було відомо про наявність відносно нього адміністративного провадження, так як останній отримав копію протоколу про адміністративне правопорушення та останній знав про існування протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому ОСОБА_1 станом на день ухвалення цієї постанови жодного разу не поцікавився про результати розгляду справи.

З приводу викладеного вище, вважаю за необхідне згідно за статтею 18 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» взяти до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», яким наголошено, що сторони в розумінні інтервалу часу мають право вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Також суд при призначення виду адміністративного стягнення враховує те, що відповідно інформації від 3 травня 2024 року за вих. № 31/28/1-2642-670 наданої Територіальним сервісним центром МВС № 2642 (ТСЦ МВС № 2642) регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях згідно бази даних Єдиного державного реєстру МВС України у територіальних сервісних центрах станом на 3 травня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія не отримував. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Керуючись статями 1, 7, 9, 40-1, 130, 245, 247, 251, 252, 280, 283-285, 294-295 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Штраф сплатити на рахунок: Отримувач коштів: ГУК в Ів.-Франк.об/Ів.-Фран.о/21081300. Код отримувача: . Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Номер рахунку: UA0009001. Код класифікації доходів бюджету: 21081300. «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху». Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп., перерахувавши їх за наступними реквізитами: отримувач коштів: Державна судова адміністрація України «Судовий збір»/22030101; код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу. На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Сокирко Л.М.