Справа №: 452/1419/24
П О С Т А Н О В А
09 липня 2024 року м.Самбір
суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Казан І.С. розглянувши матеріали, які надійшли від Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , -
- за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 09.04.2024 року ОСОБА_1 того дня о 12.43год в с. Пиняни по вул. Берегівська Самбірського району Львівської області, керуючи транспортним засобом мотоциклом марки HONDA, із номерним знаком НОМЕР_1 порушив пункт 2.9а Правил дорожнього руху, а саме керував вказаним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 подав до суду письмові пояснення, в яких свою вину у вчиненні правопорушення заперечив, пояснив, що того дня по дорозі до магазину за покупками в с. Пиняни у нього поламався мотоцикл, і він третину дороги пропхав його та припаркував на узбіччі; в цей час до нього підійшли працівники поліції, котрі безпричинно пред`явили йому звинувачення у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, на їх вимогу він пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, та не був згідний із його результатом 0,47%, а тому забажав проїхати у медичний заклад для проходження там такого огляду, оскільки був впевнений, що тверезий; всупереч цьому працівник поліції на таке не зважав, а лише давав підписувати документи результатів проходження огляду. Відтак із протоколом про адміністративне правопорушення не згідний, оскільки наведені там обставини не відповідають дійсності, так як в момент звернення до нього працівників поліції він мопедом не керував, зокрема наголосив, що на відеозаписі правопорушення відсутнє відео, де видно рух транспортного засобу, а лише зафіксовано проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суддя приходить до наступного висновку:
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
На підставі наведених правових норм, оцінюючи вказаний протокол про адміністративне правопорушення та письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надані під час розгляду справи, встановлено також наступне:
Із акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Драгер Алкотест 6820» та паперового носія про фіксацію результатів огляду вбачається, що огляд ОСОБА_1 проведений 09.04.2024р. о 12.43год за допомогою спеціального технічного засобу, цифровий показник становив 0,47% проміле алкоголю у крові, однак ОСОБА_1 не був згідний із результатами огляду, про що тоді заявляв.
Матеріали справи не містять жодних фото - та відеоматеріалів, або інших доказів за допомогою яких зафіксовано факт самого керування водієм ОСОБА_1 мотоциклом марки HONDA, із номерним знаком НОМЕР_1 9 квітня 2024 року о 12.43год в с. Пиняни по вул. Берегівська, 3 Самбірського району, в стані алкогольного сп`яніння, оскільки із переглянутого у суді відеозапису із службового відео реєстратора та портативного відеореєстратора поліцейського, не видно рух транспортного засобу та не зафіксовано що ОСОБА_1 керував таким, що так само ствердив останній у письмових поясненнях, та заявляв, що бажав проїхати в медичний заклад; відеозапис містить лише дані про проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання технічного засобу Драгер 6820.
Так, адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 130 КпАП України, визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з пунктом 2.9(а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до п. 1.10 ПДР України водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться в абз. 3 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року, під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Отже, лише при наявності в особи, яка саме керувала транспортним засобом, ознак сп`яніння, може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Разом з тим, відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Згідно п. 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Суддя приймає до уваги те, що факт зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а саме мотоциклом марки HONDA із державним номерним знаком НОМЕР_1 , відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції від 9 квітня 2024 року, долученим до справи та відтвореним в суді, не зафіксовано взагалі. На відеозаписах зафіксовано лише розмову між ОСОБА_1 з працівниками поліції, а також факт проходження останнім огляду на стан алкогольного сп`яніння приладом Drager біля мотоцикла з відеофіксуванням результатів такого тестування.
При цьому, незважаючи на те, що ОСОБА_2 був не згідний із результатами його огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, проведеного поліцейським, про що заявляв тоді, - що вбачається на відеозаписі; у порушення зазначених вимог чинного законодавства він не був доставлений до найближчого закладу охорони здоров`я для проведення такого огляду, а відтак попередній огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння вважається недійсним і, тому відсутні підстави для висновку про те, що в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; однаково в процесі розгляду справи не знайшов свого підтвердження факт того, що ОСОБА_3 , керував транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, був зупиненим під час керування транспортним засобом, відтак у діях ОСОБА_3 не вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу. Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Таким чином викладене надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого особі адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що вказує на відсутність в діянні ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим суддя приходить до переконання, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, - за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя
п о с т а н о в и в:
Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя