ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9419/23 Номер провадження 33/814/485/24Головуючий у 1-й інстанції Лизенко А. В. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю: секретаря судового засідання Старчик Є.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , і його представника адвоката Делії В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Делії В.М., на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 19 січня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і накладено на нього стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 гривень 60 копійок судового збору.

За постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 02 жовтня 2023 року приблизно о 01 годині 50 хвилин по вул. Нікітченка (нова назва вул. Джохара Дудаєва), 4 у м. Полтава в порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України керував транспортним засобом «AUDI A4», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі адвокат Делія В.М. просить скасувати постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 19 січня 2024 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що: в матеріалах справи відсутні належні й допустимі докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; поліція не мала підстав для зупинки автомобіля, а порушення комендантської години не є визначеною законом підставою для цього, у зв`язку з чим подальші дії поліцейських та зібрані по справі докази слід визнати недопустимими; наданий поліцією відеозапис не є безперервним; із огляду на відсутність належної відеофіксації неможливо стверджувати про дотримання поліцейськими інших процесуальних норм; ОСОБА_1 був незгоден із результатами його огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події, однак йому не було запропоновано пройти такий огляду в закладі охорони здоров`я; поліцейський самостійно обирав мундштук для огляду, не надавши можливості зробити це ОСОБА_1 , на момент огляду 02 жовтня 2023 року о 03 годині температура повітря навколишнього середовища становила +12,50С, між тим, у роздруківці з алкотестера зазначено показник цієї температури в розмірі +200С, при цьому, відображення приладом «Драгер» недостовірної інформації може також вказувати на певні помилки під час здійснення повірки чи на існування інших причин, які мають значення для відображення коректних результатів, що ставить під сумнів достовірність результатів огляду ОСОБА_1 ; поліцією не було роз`яснено права ОСОБА_1 , складено протокол без застосування повної відеофіксації та з порушенням процедури його складання.

Суд апеляційної інстанції заслухав особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, й адвоката на підтримку апеляційної скарги, перевірив матеріали справи, дослідив доводи апеляційної скарги, та дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Статтею 294 КУпАП регламентовано, що судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

Виходячи з положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Вимогами ж п.2.9 «а» ПДР України унормовано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми та взаємозв`язаними доказами, і є обґрунтованим.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №505498 02 жовтня 2023 року приблизно о 01 годині 50 хвилин ОСОБА_1 по вул. Нікітченка, 4 у м. Полтава в порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України керував транспортним засобом «AUDI A4», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння (а.с.1).

Наведені вище обставини об`єктивно підтверджуються даними відеозаписів, записаних на технічному носієві інформації, з яких установлено, що 02 жовтня 2023 року приблизно о 01 годині 50 хвилин ОСОБА_1 по вул. Нікітченка, 4 у м. Полтава керував транспортним засобом «AUDI A4», н.з. НОМЕР_1 , і був зупинений поліцією, після чого вийшов із місця водія та надав поліцейським документи (відеозаписи №№2-4). При цьому, засобами об`єктивного контролю зафіксовано як рух даного транспортного засобу, так і факт керування ним у цей час ОСОБА_1 . Сам ОСОБА_1 на місці зупинки також не заперечував правильність ідентифікації його як водія транспортного засобу. Затим поліцейський повідомив ОСОБА_1 про наявність у останнього ознак алкогольного сп`яніння та на вимогу поліцейського Полежака О.В. як водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці правопорушення з використанням поліцією спеціального технічного засобу, результати якого склали 0, 41 проміле алкоголю в крові. Попередньо поліцейським було розпаковано герметично запакований мундштук, запропоновано його обрати з декількох мундштуків, на що ОСОБА_1 будь-яких сумнівів чи заперечень не висловлював (01:58-02:45 хвилини відеозапису №1). Включно до процесу оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не стверджував про те, що є незгодним із отриманими результатами його огляду на місці зупинки транспортного засобу, а на неодноразові запитання поліцейського про те, чи згоден ОСОБА_1 із наведеними вище результатами огляду, останній відповів, що бачить ці результати, один раз запитав щодо можливості ще раз продути алкотестер (що не є висловленням незгоди із результатами огляду) й затим підтвердив те, що погоджується із такими результатами, запитуючи в поліцейського: «скільки це я випив?» (04:43-07:35 хвилини відеозапису №1). Поліцейський неодноразово роз`яснив ОСОБА_1 , що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, оскільки названі вище результати огляду є перевищенням гранично допустимої норми алкоголю в крові під час виконання функцій водія, через це щодо нього ( ОСОБА_1 ) буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Лише вже через певний проміжок часу після повідомлення ОСОБА_1 про складання щодо нього протоколу та в процесі оформлення матеріалів поліцією ОСОБА_1 поряд із іншими висловлюваннями вказав про невживання алкоголю, що, до того ж, є виключно суб`єктивним твердженням ОСОБА_1 про зазначені ним обставини, а не висловленою незгодою з результатами пройденого огляду з використанням спеціального технічного засобу, з якими він погодився на конкретні запитання поліцейського. Далі ОСОБА_1 неодноразово просив поліцію не складати щодо нього протокол за вчинене адміністративне правопорушення (а.с.5).

Окрім того, сам ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції підтвердив факт виконання ним функцій водія за встановлених у протоколі місця, дати й часу.

Згода ж ОСОБА_1 із наведеними вище результатами, отриманими за допомогою застосування технічного приладу, підтверджується й актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, що засвідчено підписом ОСОБА_1 (а.с.3).

Зафіксовані засобами об`єктивного контролю (відеозаписами) обставини також підтверджуються змістом вказаного вище акту та роздруківки технічного засобу «Drager Alcotest 7510», відповідно до яких установлено перебування ОСОБА_1 , у тому числі під час керування автомобілем, у стані алкогольного сп`яніння з результатами 0, 41 проміле алкоголю в крові (а.с.2).

Доводи апелянта про можливу некоректність вказаного вище результату з посиланням на невідповідність зазначеної в роздруківці алкотестера температури з дійсною температурою повітря на момент проведення огляду є безпідставними.

Відповідно до п.1 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Спеціальним технічним засобом для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння є алкотестер - прилад для швидкого визначення концентрації алкоголю в крові людини шляхом аналізу повітря, яке вона видихає.

Вимогами п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09 листопада 2015 року №1452/735, передбачено, що встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно з ч.1 ст.17 закону України «Про метрологію, метрологічну діяльність» законодавчо врегульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» регламентований наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік.

З роздруківки технічного приладу «Drager Alcotest 7510», за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 , установлено, що остання повірка (калібрування) цього спеціального технічного засобу здійснена 20 червня 2023 року, а тому на момент проведення огляду (02 жовтня 2023 року) названий алкотестер був використаний в межах міжповірочного інтервалу для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, тривалістю 1 рік (а.с.2).

Тобто перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом поліцією визначено й підтверджено у відповідності до приписів закону з використанням спеціально призначеного для встановлення стану алкогольного сп`яніння технічного засобу, який відповідав пред`явленим до нього вимогам і був використаний з дотриманням умов його експлуатації, а тому об`єктивні підстави ставити під сумнів зафіксовані в ньому результати огляду відсутні.

За змістом Інструкції з експлуатації газоаналізатора «Драгер», яка наявна у відкритому доступі, відбір проби повітря, що видихає особа, та результат тестування здійснюється цим приладом автоматично й у разі будь-яких порушень під час відбору пристрій зазначає про помилку. Таких помилок у ході проходження ОСОБА_1 огляду засіб «Drager Alcotest 7510» не висвітлював.

При цьому, прилад «Драгер» не є засобом з вимірювання температури повітря. До початку замірів він перебуває в температурних умовах, що відрізняються від поточних погодних умов, зокрема, в салоні чи багажному відділенні автомобіля поліції та відповідно поточна робоча температура для приладу буде відрізнятись від зовнішніх умов погоди. Так, перед проведенням огляду ОСОБА_1 алкотестер «Драгер» перебував усередині спеціалізованої валізи в багажному відділенні автомобіля поліції, з якого поліцейський дістав цей технічний прилад і застосовував його на подвір`ї в ході огляду.

Таким чином, температура навколишнього середовища не буде співпадати з показником температури, зазначеної в роздруківці приладу, з наведених вище причин і це жодним чином не впливає на результати тестування (огляду на стан алкогольного сп`яніння).

Необхідною умовою навколишнього середовища при експлуатації засобу «Drager Alcotest 7510» є робоча температура: від - 10 до + 40 С°, показники якої під час проведення огляду ОСОБА_1 не перевищували вказані температурні межі.

Усупереч доводам апеляційної скарги, в поліцейського не було підстав для направлення ОСОБА_1 чи висування йому вимоги для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, оскільки з огляду на тлумачення положень ст.266 КУпАП такий медичний огляд проводиться лише в разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, в той час як ОСОБА_1 такої незгоди не висловлював, а навпаки погодився з результатами його огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціального технічного засобу. Тому, за таких обставин, проведення огляду ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я відповідно до вимог закону не передбачалось.

При цьому, згідно з відеозаписами поліцією було неодноразово роз`яснено ОСОБА_1 , що показник приладу «Драгер» є перевищенням встановленої законом граничної норми (0,2 проміле алкоголю в крові), у зв`язку з чим, свідчить про те, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, й відповідно щодо нього буде складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення. Зміст даної інформації не є складним для розуміння та сприйняття, через це ОСОБА_1 міг і мав усвідомлювати її. Останній як водій був обізнаний про категоричну заборону керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, розумів наслідки цього, повідомленої ним інформації та дій щодо згоди з результатами огляду на місці зупинки автомобіля, що підлягає врахуванню поліцією, у зв`язку з чим посилання апелянта на незабезпечення поліцією можливості проходження ОСОБА_1 огляду в закладі охорони здоров`я є необґрунтованими.

Окрім того, приписами КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09 листопада 2015 року №1452/735, не передбачено можливості багаторазового проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням поліцейським спеціального технічного засобу (на місці зупинки), а із логічного та системного аналізу положень цих нормативно-правових актів слідує, що такий огляд проводиться один раз, за результатами якого у випадку відсутності підстав для направлення особи до медичного закладу, визначається наявність чи відсутність алкоголю в крові водія, а за наявності розмір алкоголю в проміле.

Доводи апеляційної скарги про неповноту відеофіксації позбавлені підстав, оскільки наявний у матеріалах справи технічний носій інформації з відеозаписами, повністю підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, і далі містить безперервний процес проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з подальшим оформленням поліцією щодо нього матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, із яких установлено відсутність тих невідповідностей вимогам закону в діях поліцейських, які би ставили під сумнів допустимість чи достовірність зібраних по справі наведених вище доказів. Складений протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам ст.ст.254- 256 КУпАП.

Так само не знайшли свого підтвердження аргументи апеляційної скарги про нероз`яснення прав ОСОБА_1 поліцією, адже з даних відеофіксації (15:08-15:36 відеозапису №1) та протоколу про адміністративне правопорушення, засвідченому підписом ОСОБА_1 у відповідній графі, вбачається, що поліцейський ретельно роз`яснив ОСОБА_1 його права як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та переконався в їх розумінні Полежакою (а.с.1, 5). Окрім того, можливість реалізації вказаних вище прав ОСОБА_1 і його представнику було надано в суді апеляційної інстанції, якими вони й скористались у повному обсязі.

Водночас питання щодо підстави зупинки автомобіля не є конструктивною ознакою диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП і відповідно відсутність у матеріалах справи відомостей з приводу зупинки ОСОБА_1 поліцією не утворює достатню підставу для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження щодо ОСОБА_1 , оскільки не спростовує факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто наявність у діях останнього події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, викладені вище докази безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і об`єктивних підстав не довіряти їм немає. Обставин, які би свідчили про недопустимість, недостовірність чи неналежність цих доказів, не встановлено.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про відсутність належних і допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння є неспроможними та спростовуються матеріалами справи.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 є водієм з водійським посвідченням серії НОМЕР_2 , що підтверджено записом у протоколі про адміністративне правопорушення про вилучення посвідчення водія в ОСОБА_1 із наступною видачею йому тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом, факт чого він засвідчив своїм підписом, а також ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційної інстанції.

Тому суд першої інстанції з урахуванням положень ст.23, 33 КУпАП правильно наклав на ОСОБА_1 стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Делії В.М., залишити без задоволення, а постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 19 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун