Справа № 703/5869/23 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Крива Ю.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Райнова Г.С., потерпілих: ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали справи, які надійшли від ВП№2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, посвідчення водія: НОМЕР_1 від 09.06.2011 р., працюючої вихователем в ДНЗ №57 «Берізка», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановила:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №401002 від 27липня 2024 року, ОСОБА_1 , 10 листопада 2023 року о 13 год. 30 хв., в м. Сміла по між будинковій території від багатоквартирного житлового будинку №2, що розташований по пров. Лобачевського, керувала автомобілем БМВ, д.н.з. НОМЕР_3 , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою. Перед початком руху не переконалася, що це буде безпечно і не створить перешкоди або небезпеки пішоходам: гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 , які перебували попереду її автомобіля. Внаслідок чого допустила наїзд на гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 , під час наїзду верхній одяг гр. ОСОБА_2 отримали потертості (штани), гр. ОСОБА_3 , отримали потертості взуття. Внаслідок чого гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 завдано матеріальні збитки, також гр. ОСОБА_2 завдано тілесні ушкодження, відповідно до довідки №7858. Дане ДТП сталося поза межами проїзної частини, чим порушила вимоги п. 18.1 та п.2.3 «б» ПДР України.

Дії ОСОБА_1 , кваліфіковано за ст. 124КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 401003 від 27 листопада 2023року, ОСОБА_1 , 10 липня 2023 року о 13 год. 30 хв., в м. Сміла по між будинковій території від багатоквартирного житлового будинку №2, що розташований по пров. Лобачевського, рухалась біля будинку №7, що розташований по пров. Кооперативному, керувала автомобілем БМВ, д.н.з. НОМЕР_3 та їхала в напрямку вул. Кооперативної. Будучи причетної до порожньо транспортної пригоди, а саме здійснила наїзд на пішоходів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які перебували попереду її автомобіля, після чого місце пригоди залишила, чим порушила п.2.10 «а» ПДР України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у адміністративних правопорушеннях не визнала. Пояснила, що вона їхала до своєї сестри за донькою, за адресою АДРЕСА_3 , з метою забрати дитину з бомбосховища, оскільки була «повітряна тривога». Вона стала під будинком та попросила старшого сина забрати доньку, проїзд до якого лежить між будинками. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , садили біля дороги кущі, в цей час ОСОБА_2 почав щось кричати, вона погано чула, відкрила двері, щоб запитати чи до неї він звертається. На що ОСОБА_2 сказав, якщо вона буде сюди їздити, то він попробиває їй колеса на авто. Раніше подібних погроз не виникало. Потім вийшли діти, вона почала рух, однак ОСОБА_2 став попереду автомобіля, обіпершись на нього та сказав, що вона сюди не проїде. На її прохання відійти від автомобіля, бо її дитина почала боятися повітряної тривоги, яка на той час була, після декількох хвилин реакції не було. Після чого вона відпустила педаль гальм і автомобіль почав легенько котитися. Потім підійшла його дружина ОСОБА_3 , яка теж почала навмисно почала спиратися на її автомобіль та не давала проїхати. Після чого вона відвезла дітей додому, викликала поліцію і повернулась назад. Потім поліцейські відібрали заяви і вони роз`їхались. Через годину подзвонив працівник поліції, приїхали до неї та попросили подихати в алкотестер з метою перевірки на наявність вживання нею алкоголю. При ній схема ДТП не складалась, було відібрано лише письмові пояснення.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні не погодився з поясненнями ОСОБА_1 та пояснив, що він перебував навпроти будинку в якому проживає, двірників якій доглядали за двором в них немає, крім них ніхто не прибирає. Здійснює прибирання з морально - людських намірів. В той час він з дружиною ОСОБА_2 здійснювали прибирання. Він знаходився біля пішохідної доріжки, затрамбовував ями, автомобіль який рухався він не бачив, оскільки там немає проїжджої частини дороги. ОСОБА_1 рухалась через пішохідну доріжку, де рухатись на своєму автомобілі не мала права. Він стояв спиною, коли він відходив, автомобіль здійснив наїзд на його взуття та дружини, автомобілем пошкодила йому гомілку, а саме переднім правим колесом. Автомобіль рухався зі швидкістю близько 5-7 км/год., до 10 км/год. Потім він почав відштовхувати автомобіль, пошкодив плечовий суглоб та отримав спадини. Потім приїхали поліцейські, відібрали пояснення, перевірили ОСОБА_1 на наявність алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона перебувала вдома, мила вікна, почула, як автомобіль подає звуковий сигнал, який продовжувався близько 7 хвилин. Вона побачила, що стоїть автомобіль ОСОБА_1 , та як ОСОБА_2 з ОСОБА_3 перегороджували їй проїзд, стояли попереду автомобіля. З вікна вона бачила, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кричали. Що до місця, де рухалась ОСОБА_1 , транспортні засоби, там постійно проїжджають.

Захисник адвокат Райнов Г.С. в судовому засіданні просив суд, на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень.

Роз`яснивши вимоги ст.268 КУпАП, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255КУпАП та не може бути перекладено на суд.

Як доказ вини ОСОБА_1 до матеріалів справи долучено та суддею досліджено:

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та тест №5394 від 10.11.2023 р., результат, якого становить: 0.00% проміле;

- рапорт ст. інспектора чергового ЧЧ СМ ВП№2 ЧРУП ГУНЕП в Черкаській області Лисака Г.В. від 13.11.2023 р.;

- зави ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 10.11.2023 р.;

- письмові пояснення ОСОБА_3 від 10.11.2023 р., письмові пояснення ОСОБА_2 від 17.11.2023 р.;

- копію довідки КНП «Смілянська міська лікарня» СМР надану ОСОБА_2 від 10.11.2023;

- довідку травмо логічного пункту КНП «Смілянська міська лікарня» СМР»№7858 від 10.11.2023 р. видану ОСОБА_2 ;

- фрагмент з Генерального пану міста розроблений Проектним інститутом СБУ та затверджений рішенням сесії СМР від 10.11.2021 р. №30-1/VІІІ;

- рапорт поліцейського СРПП №2ЧРУП ГУНП сержанта поліції В. Литвина4

- довідку про результати розгляду звернення ОСОБА_2 від 27.11.2023 р.;

- довідку ВП№2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримувала посвідчення водія НОМЕР_1 від 09.06.2011 р.;

Надані захисником адвокатом Райновим Г.С. письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від 13.11.2023 р. та світлини.

Також копію матеріалі довідки ВП2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області про результати розгляду звернення гр. ОСОБА_1 , а саме:

-довідку про результати розгляду звернення ОСОБА_1 від 27.11.2023 р.;

-рапорти ст. інспектора чергового ЧЧ СМ ВП№» ЧРУП ГУНП в Черкаській області Замули О.С. від 11.11.2023 р.;

- протокол прийняття заяви поро вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 10.11.2023 р.;

- пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 10.11.2023 р.

Окрім цього детально дослідженні відеозаписи та фото файли надані на компакт дисках потерпілим ОСОБА_2 , захисником адвокатом Райновим Г.С. та компакт диск наданого з матеріалами справи.

Інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4, 124 КУпАП суду надано не було.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Основною умовою настання адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є наявний причинний зв`язок між порушеннями правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Також основною умовою настання адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП є залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Суддя звертає увагу, що Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, передбачає ряд вимог до оформлення, зокрема те, що учасники ДТП повинні підписати схему місця дорожньо-транспортної пригоди.

Суддя також констатує, що в матеріалах справи відсутня схема місця ДТП, як додатку до протоколу щодо водія ОСОБА_1 .

Окрім цього згідно відео та фото файлів, які надані до матеріалів справи, зафіксовано, що ОСОБА_1 здійснювала рух своїм автомобілем по ґрунтовій дорозі (колії), який пролягає, між домоволодіннями та пересікає пішохідну доріжку. Факту безпосереднього наїзду автомобіля ОСОБА_1 , який міг би призвести саме до тих тілесних ушкоджень ОСОБА_2 , які зазначені в довідці травматологічного пункту КНП «Смілянська міська лікарня» СМР №7858 від 10.11.2023 р. та пошкодження одягу, взуття, з відеоматеріалу не вбачається. Однак з відео вбачається навмисне перешкоджання гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 руху автомобіля гр. ОСОБА_1 .

Також відповідно до матеріалів справи неможливо встановити чи мали тілесні ушкодження, пошкодження одягу, взуття причино наслідковий зв`язок з подією, яка сталася 10 листопада 2023 року о 13 год. 30 хв., в м. Сміла по між будинкової території від багатоквартирного житлового будинку №2, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Наявність причино наслідкового зв`язку є обов`язковою умовою для притягнення особи до відповідальності, якщо склад злочину за конструкцією об`єктивної сторони є матеріальним. Причинний зв`язок розглядається як одна з факультативних ознак об`єктивної сторони.

За таких обставин, факт вчинення ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху, що спричинило наїзд на пішоходів, тобто вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не знайшов свого підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення в судовому засіданні, так як в матеріалах справи не достатньо доказів вчинення нею вказаного адміністративного правопорушення.

Верховний Суд в постанові від 14 травня 2020 року у справі №240/12/17, вказав, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (її. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), заява № 16437/04), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v, Turkey), заява № 25657/94).

Згідно цієї правової позиції «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать «за» чи «проти» тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Обвинувачення повинно довести «кожний факт», пов`язаний із злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого виступає гарантією не тільки для обвинуваченого воно служить також гарантією досягнення мети правосуддя. Завдяки даному правилу досягається об`єктивна істина, оскільки обвинувачення ґрунтується тільки на безсумнівних доказах і безспірних фактах.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08,02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст.62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Проте, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Встановлюючи, у відповідності до ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4, 124КУпАП, тому відповідно до змісту п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень.

На підставі викладеного, ст.62 Конституції України, керуючись п.1 ст.247, ст.ст.254-257, 280, 283-285 КУпАП,

постановила:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Повний текст постанови виготовлений 16.02.2024 року.

Суддя Ю.В. Крива