Справа №443/1244/24
Провадження №3/443/590/24
ПОСТАНОВА

іменем України

01 серпня 2024 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючу,

за частиною 1 статті 184, частиною 3 статі 184 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання своїх неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_2 , 2008 р.н., яке проявилося у тому, що 09.07.2024 біля 19.00 год останній потрапив в реанімаційне відділення Жидачівської МЛ з діагнозом алкогольне отруєння, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене частиною 3 статті 184 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання своїх неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_2 , 2008 р.н., ОСОБА_3 , 2013 р.н., ОСОБА_4 , 2019 р.н., ОСОБА_5 , 2022 р.н., ОСОБА_6 , 2003 р.н., яке проявилося в тому, що 09.07.2024 біля 20 год 30 хв остання знаходилася по місцю проживання в п`яному виглядів, вдома було не прибрано, антисанітарія, діти не доглянуті, голодні, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень визнала повністю, надала суду пояснення, які повністю відповідають викладеним у протоколах обставинам, щиро розкаялася.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протоколи про адміністративне правопорушення та додані до них матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 та частиною 3 статті 184 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 184 КУпАП адміністративним правопорушенням є ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно з диспозицією частини 3 статті 184 КУпАП адміністративним правопорушенням є вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу. Санкція цієї статті передбачає накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють.

За змістом диспозиції частини 3 статті 184 КУпАП адміністративним правопорушенням є розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 184, частиною 3 статті 184 КУпАП доведена:

протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАД №375717 від 09.07.2024 та серії ВАД №375716 від 10.07.2024, згідно з якими ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання своїх малолітніх та неповнолітніх дітей, а також ОСОБА_2 , 2008 р.н., 09.07.2024 біля 19.00 год потрапив в реанімаційне відділення Жидачівської МЛ з діагнозом алкогольне отруєння;

рапортом від 09.07.2024, яким повідомлено начальника правоохоронного органу про заяву від ОСОБА_7 чергової по залізничному переїзду про перебування на переїзді побитого хлопця, який впав з велосипеда в стані алкогольного сп`яніння;

рапортом від 09.07.2024, яким повідомлено начальника правоохоронного органу про те, що швидка допомога забрала дитину в стані алкогольної коми, госпіталізований в реанімаційне відділення;

листом КНП «Жидачівської МЛ», яким повідомлено начальника ВП №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про те, що малолітній ОСОБА_2 , 2008 р.н., доставлений бригадою екстреної медичної допомоги в приймальне відділення відділення невідкладної допомоги КНП « ОСОБА_8 з діагнозом алкогольна кома;

письмовими поясненнями ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , за змістом яких вони розпивали алкогольні напої в м. Жидачів, внаслідок чого ОСОБА_2 потрапив в лікарню з діагнозом алкогольне сп`яніння,

письмовими поясненнями ОСОБА_10 , лікарем приймального відділення Жидачівської МЛ, за змістом яких 09.07.2024 бригадою екстреної медичної допомоги було доставлено неповнолітнього ОСОБА_2 , 2008 р.н. без свідомості;

поясненнями ОСОБА_1 по суті правопорушення як письмовими, так і даними нею у суді добровільно, за власної згоди, які узгоджуються між собою та з матеріалами справи, відповідають викладеним у протоколах про адміністративне правопорушення обставинам та в яких вона визнала вину у вчиненому правопорушенні.

Згідно з паспортом громадянина України № НОМЕР_1 , ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто станом на 09.07.2024 йому виповнилося 15 років.

Проаналізувавши вищевказані документи, пояснення ОСОБА_1 , суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми та повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 та частиною 3 статті 184 КУпАП. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним:

факт ухилення ОСОБА_1 як матері від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання малолітніх та неповнолітніх дітей, тому її дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП;

факт невиконання ОСОБА_1 , як матір`ю, обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої дитини, які полягають у вчиненні її сином ОСОБА_2 у віці п`ятнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною 1 статті 178 Кодексу України про адміністративне правопорушення, тому її дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 184 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд виходить з такого.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог частини 1 та 2 статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених (частина 2 статті 36 КУпАП).

Суд враховує характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень; ступінь її вини у вчинених правопорушеннях, передбачених частиною 1 статті 184, частиною 3 статті 184 КУпАП, яка доведена повністю; обставину, яка пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення щире розкаяння винної, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладені обставини у своїй сукупності та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же суддею, тому суд вважає, що відповідно до вимог статті 36 КУпАП на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу. Накладення на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

Також, з огляду на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, статті 5 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 184 КУпАП,частиною 3 статті 184 КУпАП і накласти стягнення з урахуванням частини 2 статті 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі сімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 275 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів