Справа № 605/181/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

"29" квітня 2024 р. Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Горуц Р.О.

розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності №2 (м. Підгайці) відділу поліції №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративні правопорушення, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №162346 від 12 квітня 2024 року громадянин ОСОБА_1 , у вищевказаний день о 00 годин 25 хвилин в с. Сільце Підгаєцької ТГ, керувала транспортним засобом Volkswagen Golf номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 та в медичному закладі, відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №162410 від 12 квітня 2024 року вказано, що громадянин ОСОБА_1 , у вищевказаний день о 01 годині 24 хвилини в с. Сільце Підгаєцької ТГ, керував транспортним засобом Volkswagen Golf номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер та в медичному закладі, відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП

У відповідності до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Змістом ч.1 ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. ОСОБА_1 причин своєї неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Згідно ч.ч.1-5 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.п.6, 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України за №1413/27858 від 11 листопада 2015 року (надалі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Із досліджених в судовому засіданні відеозаписів, які містяться на DVD-R диску, видно, що працівники поліції зупинили вищевказаний транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , у комендантську годину.

Під час спілкування з ОСОБА_1 , працівники поліції запропонували останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, при цьому не назвавши жодної ознаки алкогольного сп`яніння, яка на їх думку була у ОСОБА_1 і яка давала б їм підставу пропонувати останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

На неодноразові пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не відмовлявся та декілька разів підтвердив, що згідний пройти такий огляд, при цьому факт вживання алкогольних напоїв, заперечував. Разом з тим, працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що якщо останній буде проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, то нехай виходить із автомобіля, а якщо він не вийде, то вони будуть розцінювати це, як відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Після цього, ОСОБА_1 попросив працівників поліції почекати, оскільки він хоче здійснити телефонний дзвінок. На це працівники поліції відреагували всупереч діючому законодавству, зробили поспішний, жодними належними і допустимими доказами не підтверджений та необгрунтований висновок про те, що ОСОБА_1 ніби-то відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оголосивши йому про це та направились до службового автомобіля для складання адміністративних матеріалів. Поряд з цим, ОСОБА_1 в черговий раз наголосив працівникам поліції на те, що він не відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак працівники поліції його твердження проігнорували та склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд, вказує на те, що не виконання водієм вимог працівника поліції з приводу того, щоб вийти із автомобіля, не свідчить про відмову такого водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Після складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , працівник поліції знову пропонував останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що той надалі погоджувався, при цьому ОСОБА_1 в той час коли один працівник поліції його декілька разів запитував чи той згідний пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, незважаючи на раніше отриману від нього позитивну відповідь, розмовляв з іншим працівником поліції, а тому й міг не чути, як працівник поліції вдруге зробив нічим необгрунтований висновок про відмову ОСОБА_1 від проходження вищезазначеного огляду, сказавши при цьому:То ви не будете проходити, так? Зрозуміло.

Під час оголошення ОСОБА_1 протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, останній продовжував наполягати на тому, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 неодноразово погоджувався пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак працівники поліції повністю проігнорували це, склавши на нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП за відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Тобто, вказана у протоколі серії ААБ №162346 від 12 квітня 2024 року стосовно ОСОБА_1 суть вчиненого правопорушення, не відповідає встановленим фактичним обставинам справи.

Суд, вказує на те, що положеннями ст.266 КУпАП та Інструкції, працівника поліції не обмежено часом щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння особі, на місці зупинки, за допомогою спеціального технічного приладу, яким в даному випадку був газоаналізатор Drager Alcotest 6820.

Разом з тим, відповідно до п.9 Розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Тобто, виходячи із системного аналізу вищевказаних правових норм, у працівника поліції було ще достатньо часу для забезпечення проведення ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законодавством порядку.

Від пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і до того моменту, коли працівники поліції пішли до службового автомобіля оформляти адміністративні матеріали, пройшло лише 7 хвилин, при цьому, що як вже зазначалось вище, на відеозаписах не зафіксовано відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а навпаки такі містять його неодноразову згоду на це.

Відповідно до п.3 Розділу І Інструкції, перелік підстав для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння є вичерпним, зокрема для проведення такого огляду у водія повинні бути наявні одна або декілька з таких ознак: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Як вбачається із відеозапису з портативного відеореєстратора, працівником поліції не було названо ОСОБА_1 жодної законної підстави для проведення йому огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З огляду на вищенаведене, суд констатує, що працівником поліції не було забезпечено проведення ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законодавством порядку, при тому, що останній погоджувався пройти такий огляд.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи, яка керувала транспортним засобом настає за умов керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Матеріали справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 свідчать, що висновок працівників поліції про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, зроблений ними передчасно.

Щодо протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №162410 від 12 квітня 2024 року відносно ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне, вказати наступне.

Відповідно до ст. 251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Так, хоча у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №162410 від 12 квітня 2024 року зазначено, що громадянин ОСОБА_1 , у вищевказаний день о 01 годині 24 хвилини в с. Сільце Підгаєцької ТГ, керував транспортним засобом Volkswagen Golf номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер та в медичному закладі, відмовився, однак суть вказаного адміністративного правопорушення, не відповідає фактично встановленим, судом, обставинам справи.

Той факт, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у вищевказаний час, підтверджується дослідженими в судовому засіданні, матеріалами справи.

Із досліджених відеозаписів з портативного відеореєстратора поліцейського та відеореєстратора службового автомобіля, видно, що автомобіль Volkswagen Golf номерний знак НОМЕР_1 , стоїть на узбіччі дороги, в той час коли до нього під`їхали працівники поліції. ОСОБА_1 неодноразово говорив працівникам поліції, що не керував даним транспортним засобом, а лише сидить у ньому, при цьому доказів протилежного суду не надано.

Таким чином, пропозиція проведення ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, відбулась з порушенням встановленого законодавством порядку, оскільки він не був водієм, а тому такий огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, в силу ч.5 ст.266 КУпАП, вважався б недійсним та відповідно його відмова від такого, не може бути підставою для притягнення даної особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

На підтвердження наведеного, суд вважає за необхідне, зіслатися на зміст частини другої ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якою передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку, та частини першої ст. 62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Хоча приписи КУпАП не передбачають такої форми рішення, як обвинувальний вирок суду, саме постанова про накладення адміністративного стягнення за своєю правовою природою є тотожним процесуальним документом.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі Лучанінова проти України (рішення від 9 червня 2011 року) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку, ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням.

Таким чином, беручи до уваги те, що ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суд вважає за необхідне застосовувати стандарти Європейського Суду з прав людини, притаманні кримінальному провадженню.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України"). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом поза розумним сумнівом, зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Працівниками поліції не представлено будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем, при цьому пояснення останнього, зафіксовані на відеозаписі, який подано до суду, стосовно того, що він не був водієм, жодним чином не спростовуються матеріалами справи про адміністративні правопорушення.

За змістом п.1.10 Правил дорожнього руху водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Виходячи із встановлених у справі обставин, суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 не був водієм, тобто 12 квітня 2024 року о 01 годині 24 хвилини в с. Сільце Підгаєцької територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області, не керував транспортним засобом Volkswagen Golf номерний знак НОМЕР_1 , а тому відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України за №1413/27858 від 11 листопада 2015 року і вимог ч.1 ст.266 КУпАП, не підлягав огляду на стан алкогольного, чи будь-якого іншого сп`яніння.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, є недоведеним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові КАС ВС від 08 липня 2020 року (справа №463/1352/16-а).

При цьому, суд звертає увагу на те, з урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах Малофєєва проти Росії (Malofeyeva v. Russia, рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та Карелін проти Росії (Karelin v. Russia заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на вищезазначені обставини, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, поза розумним сумнівом.

Відповідно до п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи із вищенаведеного, суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, згідно протоколів про адміністративне правопорушення серії ААБ №162346 від 12 квітня 2024 року та серії ААБ 162410 від 12 квітня 2024 року.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 33-35, 130 ч.1, 221, 245, 251, 266, 283, 284 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року та зареєстрованою у Міністерстві юстиції України за №1413/27858 від 11 листопада 2015 року, ст.ст.8, 62 Конституції України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, згідно протоколів про адміністративне правопорушення серії ААБ №162346 від 12 квітня 2024 року та серії ААБ 162410 від 12 квітня 2024 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Суддя: Р. О. Горуц