Справа № 278/2600/24
Номер провадження 3/289/766/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2024 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Кириленко О.О., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , солдата військової частини НОМЕР_1 , РНОКПП відсутній в матеріалах справи,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

03.02.2024 о 10:27 год. на 78 км автодороги М-07 Київ-Ковель-Ягодин ОСОБА_2 керував транспортним засобом «SEAT LEON», державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання судових повісток за адресою місця проживання, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, однак, конверти з повістками повернулися не врученим адресату по причині «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/02) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Під час складання протоколу у справі про адміністративні правопорушення вказано місце проживання ОСОБА_3 за вищевказаною адресою, зі змістом цього протоколу ОСОБА_3 було ознайомлено і той не заперечував вірність зазначення його місця проживання. Таким чином останній безперечно розумів, що за вказаною ним адресою судом будуть здійснюватися його виклики для розгляду вказаної справи та жодних зауважень з приводу викладеного при складанні протоколу не висловив.

Жодних клопотань, заяв тощо, які б обґрунтовували неможливість явки до суду ОСОБА_2 не направляв.

При цьому судом вичерпані всі доступні можливості для забезпечення участі ОСОБА_3 в судовому засіданні.

Наведене поза розумним сумнівом вказує на недобросовісну поведінку ОСОБА_3 , як учасника судового процесу, якому було відомо, що розгляд даної справи здійснюватиметься судом, а також на те, що суд вжив усіх передбачених законом заходів для належного повідомлення його про дату, час і місце розгляду справи.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Велика Палата Верховного Суду (постанова від 23.08.2018 у справі № 11-237сап18) звертає увагу, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлене ч. 1 ст. 268 та ч. 6 ст. 294 КУпАП, не є абсолютним.

За таких обставин, відповідно до ст. 268 КУпАП, враховуючи, що участь ОСОБА_3 в судовому засіданні не є обов`язковою, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього, письмові заперечення від якого до суду не надходили.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001.

Як регламентовано пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні наведеного адміністративного правопорушення підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 03.02.2024, з яким ОСОБА_2 ознайомився та зауважень щодо його змісту не зазначив. Цей протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;

-чеком з алкотестера Alсotest 7510 №ARLM-0269 від 03.02.2024, згідно якого результат огляду становить 0,36 проміле;

-актом огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зі змісту якого вбачається, що огляд проведений за допомогою приладу Драгер 7510. Результат огляду - 0,36 проміле. Про згоду з результатом свідчить підпис ОСОБА_3 у відповідній графі акту огляду;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КНП «ОМСЦ» ЖОР;

-копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №851503 від 03.02.2024;

-відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, згідно якого на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_2 погодився. Результат тесту становив 0,36‰. Будь-яких зауважень чи клопотань щодо процедури проходження огляду ОСОБА_2 не заявляв. З результатом погодився. ОСОБА_3 було ознайомлення зі змістом вказаного протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до змісту вказаного адмінпротоколу ОСОБА_2 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Згідно з вимогами ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суддею враховуються обставини справи, характер правопорушення, особа ОСОБА_3 , відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, тому суд дійшов висновку, що до останнього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки на нього судом накладено адміністративне стягнення.

Керуючись ст. ст. 33-35, 40-1, 130, 252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф належить стягнути на рахунок: Отримувач: ГУК у м. Житомирській обл. / Житомир. 21081300; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; р/р: UA0006001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», стягувачем є Відділення поліції №3 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 гривень на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ 22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір, стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом 10 діб з моменту її винесення.

Строк звернення постанови суду до виконання протягом трьох місяців з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Олег КИРИЛЕНКО

Постанова набирає законної сили ______________ 202__