Справа № 444/2438/24
Провадження № 3/444/1295/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2024 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Мікула В. Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в Республіка Португалія, тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працює,

- за ч.1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 154579 від 05червня 2024 року, 05 червня 2024 року, о 08 год. 50 хв. в прикордонному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Рава-Руська», що відноситься до Рава-Руської об`єднаної територіальної громади Львівського району Львівської області, під час проходження прикордонного контролю на виїзд з України до Республіка Польща було виявлено громадянина, який пред`явив на паспортний контроль паспорт громадянина Португалії для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 виданий 15.04.2023 року на ім?я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час додаткового вивчення питання було встановлено, що особа є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 10 квітня 2018 року на ім?я ОСОБА_1 , орган, що видав 2PRT. При перетині кордону України громадянин використав паспорт громадянина Португалії чим порушив вимоги ч. 1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України» у відносинах з іншими країнами визнається громадянином України. Даним фактом громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги статті 2 та 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і вв?їзду в Україну громадян України», п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМУ від 17.01.1995 р. № 57, здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону без відповідних документів, вчинивши адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП України.

У судовому засіданні адвокат Пленюк М.Д., яка діє в інтересах ОСОБА_1 надала заперечення щодо протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 154579 від 05 червня 2024 року, згідно якого стверджує, що ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП України не вчиняв. Представник зазначила, що наведений протокол не доводить вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, який складений з помилками та на підставі неналежних доказів. Зокрема, представник вказала, що ОСОБА_1 не володіє українською мовою, що підтверджується поданими документами про освіту, яка здобувалася у Республіці Португалія. Під час складення цього протоколу не було залучено перекладача, чим порушено його право на належне ознайомлення з матеріалами справи, а також з правами та обов?язками в цілому, відсутня відеофіксація притягнення до адміністативної відповідальності. Крім цього, адреса тимчасового проживання ОСОБА_1 вказана не вірно. Згідно зазначених заперечень просила закрити провадженння у справі, у зв?язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Приписами ч.1 ст. 251 КУпАП України передбачено, що обов?язок щодо збирання доказів покладений на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП .

Диспозиція ч.1 ст. 204-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинена групою осіб.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 154579 від 05 червня 2024 року вбачається, що 05 червня 2024 року, о 08 год. 50 хв. зазначено, що при перетині кордону України громадянин використав паспорт громадянина Португалії чим порушив вимоги ч. 1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України». Разом з цим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо дій, які б вказували на спробу незаконного перетину державного кордону України вищевказаною особою.

Тому, вважається, що обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 154579 від 05 червня 2024 року не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи. Вважається, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, чи на припущеннях, в тому числі, у разі необхідності із залученням перекладача.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред?являється особі.

Разом з тим, сам же протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №154579 від 05 червня 2024 року не може бути покладений в основу доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт спроби незаконного перетину ОСОБА_1 державного кордону України.

Вищевикладене свідчить про відсутність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

У відповідності до вимог ст. 7 ч.1 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв?язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв?язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, закрити, у зв?язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 204-1, 247, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , закрити, у зв?язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області, в порядку ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя: Мікула В. Є.