ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1172/24 Справа № 171/269/24 Суддя у 1-й інстанції - Лященко В.В. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю:

секретаря судового засідання Бортника В.А.,

захисника Лантуха О.О.,

апеляційну скаргу захисника Лантуха О.О., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2024 року встановлено, що ОСОБА_1 05.02.2024 року о 00 год. 07 хв. в м. Зеленодольськ, керував транспортним засобом Skoda-Superb д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння очей, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник Лантух О.О. просить постанову суду 1-ї інстанції відносно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що із наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних відеокамер поліцейських можна встановити, що працівниками поліції був зупинений транспортний засіб без повідомлення про причину зупинки, а ОСОБА_1 надав документи, що посвідчують його особу. Факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху матеріали справи не підтверджують.

Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні дані про розпорядження Зеленодольської міської ради чи військової адміністрації щодо встановлення комендантської години та її часових рамок на території м. Зеленодольськ. Вважає, що працівники поліції під час зупинки транспортного засобу не мали законних підстав вимагати у ОСОБА_1 пред`явлення посвідчення водія, а їх подальші дії є незаконними.

Наполягає, що працівниками поліції було порушено порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся, вживання алкоголю заперечував, навпаки, виявив ініціативу довести, що в стані алкогольного сп`яніння не перебуває. Стверджує, що працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестера. Вважає, що таке грубе порушення порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння не можна вважати дійсним.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, складений стосовно ОСОБА_1 та направлення на огляд на стан алкогольного сп`яніння є недопустимими доказами. Звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення не фіксує дотримання порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки обмежується фразою «відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку» без конкретизації дій співробітників поліції. Також, містить виправлення в даті зупинки транспортного засобу 05.02.2024 року чи 04.02.2024 року. Не узгоджується з направленням на огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки протокол має серію та номер ААД № 298388, а направлення на огляд на стан алкогольного сп`яніння видане до протоколу ААД 288388.

Зазначає, що в матеріалах даної адміністративної справи немає відповідних належних та допустимих доказів відсторонення водія від керування транспортним засобом та передачу керування транспортним засобом іншій особі. Зауважує, що такі дані містяться лише у рапорті поліцейського, який надрукований, що свідчить про його складання не на місці зупинки транспортного засобу.

Позиції сторін в суді :

Захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав в повному обсязі свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в ній. Не заперечував проти розгляду справи за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , належним чином повідомленого про місце, час та день судового розгляду. Клопотань від нього на адресу суду про відкладення розгляду справи не надходило.

Висновки суду:

Вислухавши пояснення апелянта, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та долучений до справи відеозапис, вважаю, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню за таких підстав:

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, у відповідності до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції статті 130 КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.

Оскільки у відповідності до приписів ст. 254 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачено виключно у випадку його вчинення, уповноважена посадова особа на момент складання протоколу повинна мати в своєму розпорядженні належні та допустимі докази, визначені ст. 251 КУпАП, які беззаперечно доводять вину особи у вчиненні правопорушення.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому статтею 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 р. №1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 (зі змінами) (далі Порядок), відповідно до яких особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Так, згідно п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків, складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновки суду 1-ї інстанції про доведеність факту відмови ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, від проходження ним відносно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп?яніння, підтверджуються зібраними у справі доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №298388 від 05.02.2024 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, складеним уповноваженою особою, який містить дані щодо обставин вчиненого правопорушення. Відповідно до протоколу, ОСОБА_1 протокол підписав без зауважень, копію протоколу отримав;

- рапортом поліцейського інспектора, який узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та доданими до нього доказами;

- направленням водія ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КЗ КПНД ДОР, в якому також зафіксовані виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився;

- дослідженим в ході розгляду справи записом з нагрудних відеореєстраторів на якому, зокрема, зафіксовано, що автомобіль Skoda-Superb д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 було зупинено о 00:07 годині, працівники поліції повідомили про причину зупинки керування транспортним засобом у комендантську годину. При перевірці документів співробітники поліції попросили ОСОБА_1 вийти із авто, після чого запитали чи вживав алкогольні напої, на що останній заперечив даний факт, після чого співробітник поліції озвучив виявленні ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера чи проїхати у медичний заклад в м. Кривий Ріг. ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд у лікарні м. Апостолова, на що працівники поліції повідомили, що цей заклад не проводить такі огляди, він не сертифікований, тому необхідно буде проїхати до м. Кривого Рогу. В подальшому ОСОБА_1 неодноразово наполягав на огляді саме в лікарні м. Апостолова, повідомляв, що не так вже багато і випив, своєю поведінкою намагався ухилитися від його проходження. Працівником поліції поведінку ОСОБА_1 було обґрунтовано розцінено, як відмову від проходження огляду, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису подій, що мали місце 05 лютого 2024 року за участі ОСОБА_1 , здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19. Тому доводи сторони захисту щодо відсутності цифрового підпису на диску із записом як неналежний доказ у справі є недоведеними.

В обґрунтування оскарженої постанови, суд першої інстанції в сукупності з іншими доказами у справі, надав їм належну та повну оцінку, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18).

Твердження апелянта про незаконність зупинки та як наслідок про незаконну вимогу працівника поліції щодо пред?явлення посвідчення водія ОСОБА_1 та незаконної вимоги проходження огляду на стан сп?яніння, були предметом розгляду в суді 1-ї інстанції та їм було надано повну та належну оцінку, з якою погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» комендантська година передбачає, в тому числі, заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчення.

В Криворізькому районі Дніпропетровської області, в який входить і Зеленодольська міська територіальна громада, діє комендатска година з 23 год до 05 год.

Так, згідно п. 8 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573, на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів. Відповідно до п. 11 вказаного Порядку контроль за дотриманням особами комендантської години та спеціального режиму світломаскування здійснюється патрулями, які підпорядковуються коменданту.

Згідно зі п. 3 вказаного Порядку патруль - спільний рухомий наряд, до складу якого входять поліцейські Національної поліції та військовослужбовці Збройних Сил і можуть залучатися військовослужбовці Національної гвардії та Держприкордонслужби, що виконує покладені на нього обов`язки на маршруті патрулювання, визначеному комендантом на території, де запроваджено комендантську годину.

В п. 16 Порядку зазначено, що Патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право, зокрема, перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, або паспортні документи іноземця, особи без громадянства, документи, що підтверджують законність перебування на території України, та перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи; за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться.

Отже, факт пересування транспортним засобом під час дії комендантської години є достатньою підставою для зупинки транспортного засобу та перевірки документів для встановлення осіб, що перебувають у транспортному засобі.

З доводами сторони захисту щодо незаконної вимоги працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння водія ОСОБА_1 , апеляційний суд не погоджується, оскільки такі доводи спростовуються дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами в їх сукупності, в тому числі і відеозаписом. Так, на відеозаписі зафіксовано виявленя поліцейським під час спілкування з ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння у останнього та факту його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, що має відповідку сертифікацію для проведення такого огляду на стан сп?яніння. Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 неодноразово наполягав на проведенні огляду на стан сп?яніння саме в лікарні м. Апостолова, який не має відповідної сертифікації для проведення такого огляду, що неодноразово було роз?яснено ОСОБА_1 працівниками поліції. В подальшому спілкуванні з працівниками поліції ОСОБА_1 повідомляв, що не так вже багато і випив, своєю поведінкою намагався уникнути проходження огляду на стан сп?яніння, на що отримав роз?яснення від працівників поліції про кримінальну відповідальність за такі дії (диск 1, починаючи з 0:08:39, з 0:13:33, з 0:18:50). В подальшому спілкуванні з праціввниками поліції та на їх неодноразові роз?яснення порядку проведення огляду та наслідки і відповідальність, що передбачена за порушення, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння у встановленому законом порядку (диск 1, починаючи з 0:27:02).

Жодних доказів фізичного чи психологічного тиску з боку співробітників поліції відносно ОСОБА_1 суду надано не було. На відеозаписі ОСОБА_1 претензій співробітникам поліції, чи незгоди з їх діями не виказував, усних чи письмових зауважень до протоколу не надавав, навпаки, намагався вирішити питання без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційні доводи сторони захисту, що направлення на огляд водія транспортного засобу видано о 03:48 год, в той час як протокол складено о 01:30 год., були предметом розгляду в суді 1-ї інстанції та їм надано повну та належну оцінку.

Апеляційний суд наголошує, що виходячи з аналізу п.п. 7-10 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, направлення на огляд видається в разі згоди водія на проходження такого огляду у закладі охорони здоров`я. Інструкція не містить норми, яка б зобов`язувала працівників поліції видавати таке направлення в разі відмови водія від проходження огляду.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місця зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров`я, що має відповідну сертифікацію, то наявність або відсутність відповідного направлення не впливає на обставини, встановлені судом.

Крім того, апеляційний суд залишає без розгляду апеляційни доводи сторони захисту щодо надання оцінки дій працівників поліції стосовно дій водія ОСОБА_3 , оскільки такі доводи не є предметом розгляду даної справи в рамках обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що судом 1-ї інстанції було допущено помилку у встановленні ознак адміністративного правопорушення, а саме у зазначені об?єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , що передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 05.02.2024 о 00 год. 07 хв. в м. Зеленодольськ, керував транспортним засобом Skoda-Superb д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння очей, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналіз диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вказує на те, що до відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає, що суд 1-ї інстанції помилково зазначив у фабулі обвинувачення, встановленою судом, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння, оскільки всі докази, зібранні у справі та дослідженні як судом 1-ї інстанції, так і під час апеляційного розгляду, підтверджують саме наявність ознак саме алкогольного сп?яніння у ОСОБА_1 , які були виявлені працівниками поліції. Крім того, як встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі охорони здоров?я, що має відповідну сертифікацію.

В протоколі про адміністартивне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , також зазначено, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, суд 1-ї інстанції при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності вийшов за межі суті правопорушення, поставленого в вину останньомо, що призвело до порушення процесуальних прав ОСОБА_1 , в тому числі і права на захист.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд 1-ї інстанції допустив істотне порушення вимог діючого законодавства при розгляді даної справи, тому постанова Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2024 року щодо ОСОБА_1 підлягає зміні в частині викладення формулювання обвинувачення, встановленого судом. В решті - постанову суду 1-ї інстанції слід залишити без змін.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Лантуха О.О., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2024 року стосовно ОСОБА_1 змінити в частині викладення формулювання обставин правопорушення, встановленого судом, а саме: абзац перший мотивувальної частини постанови суду викласти в такій редакції:

« ОСОБА_1 05.02.2024 року о 00 год. 07 хв. в м. Зеленодольськ, керував транспортним засобом «Skoda-Superb» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння очей, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.»

В решті постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2024 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин