Справа № 346/166/24
Провадження № 3/346/520/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Третьякова І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ст. 155-1 ч.1 КУпАП, яка надійшла від Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, складена відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого продавцем в магазині «Мотор», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

у с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 , будучи продавцем в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: Івано-Франківська область, м. Коломия, вул. Карпатська, 68, 18.12.2023р. о 14:13 год. порушив порядок проведення розрахунків, а саме проведення розрахункової операції на повну вартість покупки без застосування РРО; не видача розрахункового документа встановленого зразка, чим порушив п.1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

В судові засідання, які були призначені на 25.01.2024р., 15.02.2024р. та 05.03.2024р. ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Як вбачається з матеріалів справи, в протоколі про адміністративне правопорушення адресу місця проживання ОСОБА_1 зазначено: АДРЕСА_1 . Про судове засідання ОСОБА_1 повідомлявся судовою повісткою, яку було направлено за вищевказаною адресою, однак поштове відправлення повернулось до суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Окрім цього, виклик ОСОБА_1 в судове засідання здійснювався шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади України в розділі Коломийського міськрайонного суду.

Таким чином, судом було вжито всіх можливих заходів щодо своєчасного та належного повідомленням особи про розгляд справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року слідує, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).

З огляду на викладене судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 до суду, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останнього.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Дослідивши матеріали справи, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 155-1 ч.1 КУпАП, доведено повністю, оскільки вона підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 18.12.2023р., актом (довідкою) фактичної перевірки №090752 та його письмовими поясненнями.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 155-1 ч.1 КУпАП, а саме порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує конкретні обставини правопорушення, особу правопорушника, який до адміністративної відповідальності не притягувався, працює.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника згідно ст. 34, 35 КУпАП судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, вважаю, що стягнення повинно бути обрано у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ст. 155-1 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку було накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір якого встановлено законом. Відповідно до ст. 4 ч.2 п. 5 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 155-1, 221, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 155-1 ч.1 КУпАП ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (вісімдесят п`ять гривень 00 коп.).

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок у дохід держави: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

На постанову суду протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя: Третьякова І. В.