ПОСТАНОВА

Іменем України

30 серпня 2024 року суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Воронков Д.В., розглянувши матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч.3 ст. 172-20 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення серії ДНК-2 № 4385 від 15.08.2024 року вбачається, що 15.08.2024 року о 17 годині 50 хвилин, солдат ОСОБА_1 , перебував на території тимчасового розташування підрозділу в/ч НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , у стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.172-20 ч.3 КУпАП

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлявся про час та дату судового розгляду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України". Причини неявки суду не повідомив, з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не суперечить вимогам ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до змісту протоколу про військове адміністративне правопорушення серії ДНК-2 № 4385 від 15.08.2024 року, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності у зв`язку перебуванням на території тимчасового розташування підрозділу в/ч НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння.

Будь яких належних письмових доказів, які б підтверджували та доводили факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, зокрема, довідки, висновку чи акта спеціалізованої медичної установи, суду не надано та матеріали справи не містять.

Разом з тим, до матеріалів справи долучений Акт № 890 від 15.08.2024 року, про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, що не є доказом перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Судовий розгляд проводиться в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, має містити повні та точні відомості про вчиненні правопорушення, його кваліфікацію, дані про потерпілих, свідків, якщо вони є. Саме протокол про адміністративне правопорушення є документом, в якому формулюється суть правопорушення.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

За таких обставин, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідно до сформульованого та викладеного в протоколі обсягу обвинувачення, не перебираючи на себе функції обвинувача, вважаю недоведеним належними та допустимими доказами факт перебування ОСОБА_1 на території тимчасового розташування підрозділу в/ч НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 , у стані алкогольного сп`яніння.

У зв`язку із викладеним, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.34,35,172-20,283,284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Д.В. Воронков