Справа № 161/1463/24
Провадження № 3/161/975/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2024 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пахолюка А.М.,

при секретарі Грень А.В.,

з участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працює, -

- за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, гр. ОСОБА_1 , 06.01.2024 року о 23 год. 43 хв., перебуваючи за адресою м. Луцьк, вул. Захисників України, 21, на АЗС «UPG», вчинив злісну непокору законній вимозі працівника поліції, при виконанні ним службових обов`язків, а саме: при зупинці транспортного засобу марки «Skoda», д.н.з. НОМЕР_1 , за порушення Правил дорожнього руху України, в категоричній формі відмовився пред`явити документи, що посвідчують особу, чим порушив п. 8 ч. 2 ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух».

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував факт вчинення ним названих вище дій, суду пояснив, що працівники поліції зупинили його автомобіль, просили пред`явити документи, однак він попросив спочатку показати документи поліцейського. Після того, ОСОБА_1 не встиг пред`явити свої документи, оскільки був затриманий працівниками поліції.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 Стасюк О.В., підтримав пояснення свого довірителя, зазначив, що ОСОБА_1 злісної непокори вимозі працівника поліції не вчиняв, просив суд закрити провадження у справі з підстав, наведених у письмових запереченнях.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, свідка, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Так, диспозицією ст. 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 26.06.1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», згідно зі ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Допитаний в судовому засіданні інспектор взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП у Волинській області ДПП старший лейтенант ОСОБА_3 , повідомив суду, що прибув за адресою вул. Захисників України, 21 м. Луцьк до АЗС «UPG», у зв`язку з надходженням повідомлення про порушення групою осіб ПДР України. На АЗС побачив, що автомобіль марки «Skoda Octavia» починає від`їжджати з паркомісця, а водій даного транспортного засобу - ОСОБА_1 не був пристебнутий ременем безпеки. На його неодноразову вимогу до ОСОБА_1 пред`явити документи, що посвідчують особу, водій категорично та в зухвалій формі відмовлявся. Натомість, ОСОБА_1 попросив його пред`явити документи, він показав йому посвідчення працівника поліції та повторно, декілька разів, просив ОСОБА_1 пред`явити свої документи, однак водій не реагував на такі вимоги.

Із оглянутого в судовому засіданні відеозапису чітко видно, що ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Skoda Octavia», будучи не пристебнути ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 «в» ПДР України. Після зупинки вищезазначеного транспортного засобу, працівник поліції повідомив водію про причину зупинки, показав своє посвідчення та декілька разів попросив останнього пред`явити свої документи. Проте, ОСОБА_1 на неодноразову вимогу інспектора поліції Стасюка Т.О., пред`явити документи, в зухвалій формі відмовлявся, не пояснюючи причини відмови, після чого він був затриманий працівниками поліції (а.с.5).

Суд вважає, що долучений до матеріалів справи відеозапис, є належним та допустимим доказом, у розумінні положень ст. 251 КУпАП.

Доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника щодо того, що ОСОБА_1 злісної непокори вимозі працівника поліції щодо пред`явлення документів, які посвідчують особу не вчиняв спростовуються вищезазначеними доказами, які узгоджуються між собою і в сукупності, належним чином, підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відтак, дії ОСОБА_1 , в даному випадку, з об`єктивної сторони виразилися як злісна непокора, що виражалася у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених вимог працівника поліції, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну неповагу до органів та осіб, які охороняють громадський порядок. У даному випадку, така відмова правопорушника проявилася у недвозначній формі словами.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, повністю доведена в суді і підтверджується дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 368020 від 06.01.2024 року, протоколом про адміністративне затримання серії АЗ № 189517 від 06.01.2024 року, рапортом, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії ЕНА № 1199937 від 07.01.2024 року, відеозаписом, показаннями ОСОБА_3 .

Таким чином, аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Обираючи стягнення за адміністративне правопорушення, суд враховує особу правопорушника, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, поведінку особи під час вчинення правопорушення, інші обставини справи, і вважає за доцільне застосувати адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт, оскільки штраф, у даному випадку, не буде сприяти ефективному виправленню особи.

На думку суду, саме таке стягнення дозволить у повній мірі реалізувати мету адміністративного стягнення, передбачену ст. 23 КУпАП України, тобто виховання правопорушника у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, на підставі ст. 185 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком 40 (сорок) годин.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.М. Пахолюк