Справа № 161/9774/23 Провадження №33/802/125/24 Головуючий у 1 інстанції:Крупінська С. С.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2024 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 серпня 2022 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень, стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 20 коп. судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнаний винним за те, що 11 травня 2023 року о 14 год 00 хв на території навчального закладу №26, що в АДРЕСА_1 вчинив відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство психологічного характеру, а саме морально тиснув на дитину, шарпав за рюкзак, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки копію оскаржуваної постанови його захисник отримав лише 16 серпня 2023 року. Також зазначає, що внаслідок обстрілу ОСОБА_3 15.08.2023 він поїхав до Ковеля, де проживає його матір. Апеляційну скаргу захисник Людва О.В. подав 25.08.2023 із незначним пропуском с року на апеляційне оскарження, який закінчився 21 серпня 2023 року.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, доходжу висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню з таких підстав.

У своєму клопотанні ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, зазначаючи, що оскільки копію оскаржуваної постанови його захисник отримав лише 16 серпня 2023 року. Також вказує, що внаслідок обстрілу ОСОБА_3 15.08.2023 він поїхав до Ковеля, де проживає його матір. Апеляційну скаргу його захисник Людва О.В. подав 25.08.2023 із незначним пропуском строку на апеляційне оскарження, який закінчився 21 серпня 2023 року.

Апеляційний суд звертає увагу, що в даній справі стороною захисту вже восьмий раз подано апеляційну скаргу на постанову судді Луцького міськрайонного суду від 10.08.2023 щодо ОСОБА_1 ..

Так, перший раз 25.08.2023 захисник Людва О.В. подав до Волинського апеляційного суду апеляційну скаргу на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.08.2023 щодо ОСОБА_1 і клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження цього судового рішення. Клопотання було мотивоване тим, що копію оскаржуваної постанови було отримано 16.08.2023. Постановою Волинського апеляційного суду від 07.09.2023 захиснику було відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження цієї постанови судді, а апеляційну скаргу, - повернуто апелянту (а.с.32-33).

Другий раз 15 вересня 2023 року вже сам ОСОБА_1 подав до Волинського апеляційного суду апеляційну скаргу на постанову судді Луцького міськрайонного суду від 10.08.2023 щодо нього. В якій просив поновити строк на апеляційне оскарження. Водночас, в цій же апеляції він просив поновити строк на апеляційне оскарження цього судового рішення, який пропущений у зв`язку із введенням на території України воєнного стану. Постановою Волинського апеляційного суду від 27.09.2023 ОСОБА_1 відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження судового рішення, а апеляційну скаргу, - повернуто особі, яка її подала (а.с.42-43).

Третій раз 05.10.2023 ОСОБА_1 вчергове звернувся до Волинського апеляційного суду з апеляційної скаргою на це ж судове рішення, а також заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Постановою Волинського апеляційного суду від 13.10.2023 ОСОБА_1 відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження судового рішення, а апеляційну скаргу, - повернуто йому (а.с.53).

Четвертий раз ОСОБА_1 19.10.2023 подав аналогічну апеляційну скаргу із клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, в задоволенні якого постановою Волинського апеляційного суду від 27.10.2023 йому відмовлено, а апеляційну скаргу повернуто особі . яка її подала (а.с.62).

П`ятий раз 01.11.2023 ОСОБА_1 знову подав до Волинського апеляційного суду апеляційну скаргу, а також письмове клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді від 10.08.2023 щодо нього. Клопотання було мотивоване тим, що копію оскаржуваної постанови його захисник отримав лише 16 серпня 2023 року. Також вказує, що внаслідок обстрілу ОСОБА_3 15.08.2023 він поїхав до Ковеля, де проживає його матір. Апеляційну скаргу його захисник Людва О.В. подав 25.08.2023 із незначним пропуском строку на апеляційне оскарження, який закінчився 21 серпня 2023 року. Постановою Волинського апеляційного суду від 07.11.2023 апеляційну скаргу повернуто апелянту ОСОБА_1 з посиланням на те, що він звернувся із скаргою на судове рішення, яке вже було предметом апеляційного перегляду і з урахуванням положень ст.294 КУпАП, - набрало законної сили. При цьому, у рішенні зазначено, що звернення з апеляційною скаргою на рішення, яке вже було предметом розгляду суду апеляційної інстанції та вступило в законну силу, КУпАП, не передбачено (а.с.73-74).

Шостий раз 14.11.2023 ОСОБА_1 знову ж таки подав до Волинського апеляційного суду апеляційну скаргу на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.08.2023, з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивація якого була аналогічна попередньому.

Постановою Волинського апеляційного суду від 21.11.2023 апеляційну скаргу повернуто апелянту ОСОБА_1 з посиланням на те, що він звернувся із скаргою на судове рішення, яке вже було предметом апеляційного перегляду і з урахуванням положень ст.294 КУпАП, - набрало законної сили. При цьому, у рішенні зазначено, що звернення з апеляційною скаргою на рішення, яке вже було предметом розгляду суду апеляційної інстанції та вступило в законну силу, КУпАП, не передбачено (а.с.85-86).

Сьомий раз 27.11.2023, незважаючи на отримані ним попередні постанови суду апеляційної інстанції, ігноруючи судові рішення, черговий раз подав апеляційну скаргу на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.08.2023 щодо нього з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Постановою Волинського апеляційного суду від 18.12.2023 в задоволенні клопотання відмовлено, а апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала (а.с.98-99).

Знову, повністю ігноруючи попередні сім рішень суду апеляційної інстанції, 10 січня 2024 року ОСОБА_1 у восьмий раз подав апеляційну скаргу на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 серпня 2023 року щодо нього із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке аналогічне попереднім таким клопотанням.

Однак доводи клопотання повністю суперечать вимогам ч.2 ст.294 КУпАП, згідно з якими постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Отже, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не з моментом отримання особою копії постанови.

Апеляційний суд черговий раз зазначає, що 10.08.2023 під час розгляду справи у Луцькому міськрайонному суді Волинської області ОСОБА_1 та його захисник Людва О.В. були присутні, що повністю підтверджується постановою (а.с.21).

Апеляційну скаргу на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 серпня 2023 року ОСОБА_1 восьмий раз подав 10 січня 2024 року, що стверджується штампом вхідної кореспонденції місцевого суду, тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження, який закінчився 21 серпня 2023 року (із урахуванням неробочих днів).

Таким чином, апелянт пропустив строк апеляційного оскарження, визначений положеннями ч.2 ст.294 КУпАП.

Доводи клопотання про те, що копію постанови було отримано лише 16 серпня 2023 року не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки такі доводи повністю суперечать приписам ч.2 ст.294 КУпАП.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що копія судового рішення була отримана стороною захисту в межах строку на апеляційне оскарження, який закінчився 21 серпня 2023 року (з урахуванням неробочих днів) і як було зазначено вище, ОСОБА_1 та його захисник приймали безпосередню участь під час судового розгляду даної справи в суді першої інстанції.

Отже, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не ґрунтуються на приписах чинного законодавства, оскільки суперечать вимогам ч.2 ст.294 КУпАП та не відповідають матеріалам справи, а тому клопотання до задоволення не підлягає.

Твердження ОСОБА_1 про те, що строки подання апеляційної скарги пропущено на незначний час, не ґрунтуються на вимогах ч.2 ст.294 КУпАП, так як вказана норма законодавства не містить жодного мінімального пропуску строку на апеляційне оскарження, за якого такий строк може бути безумовно поновлений.

Будь-яких поважних причин, які об`єктивно перешкодили ОСОБА_1 подати апеляційну скаргу в строк, визначений ч.2 ст.294 КУпАП, ним у черговому клопотанні не наведено.

Отже, доводи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження не відповідають приписам ч.2 ст.294 КУпАП, і не ґрунтуються на матеріалах справи, а тому і дане клопотання до задоволення не підлягає.

Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Приписами ч.2 ст.294 КУпАП визначено, що апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Підсумовуючи наведені обставини та положення ч.2 ст.294 КУпАП, необхідно відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 серпня 2023 року щодо нього та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 серпня 2023 року щодо нього відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов