Справа № 203/2421/24
Провадження № 3/0203/1066/2024
П О С Т А Н О В А

іменем України

20.05.2024 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Смольняков О.О., розглянувши матеріали, що надійшли від РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, працюючої ТОВ «Гермес табак» реалізатором, проживаючої та зарєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 156 КУпАП,

встановив:

До Кіровського районного суд м. Дніпропетровська надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 27.04.2024 року серія ВАД №213159, відповідно до якого 27.04.2024 року, о 14 год 30 хв., ОСОБА_1 здійснювала реалізацію тютюнових виробів в торгівельному павільйоні по АДРЕСА_2 , акцизні марки яких мають явні ознаки підробки, чим порушила вимоги ЗУ №481/95-ВРР від 19.12.1955 р.н. а саме п.3 ст. 11.

ОСОБА_2 в суді вину не визнала, зазначила що є продавцем, та продає товар якій їй надає роботодавець, також надала заперечення в яких зазначила що відсутні підстави для притягнення її до відповідальності.

Дослідивши наявні в справі докази та матеріали, суд приходить до висновку про закриття даної справи з огляду на таке.

Згідно ч.1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положення ст.280 КУпАП, передбачають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 156 КУпАП передбачена відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту, суб`єктивної сторони.

Суб`єкт адміністративного правопорушення - це фізична осудна особа, яка досягла на момент вчинення проступку віку, з якого настає адміністративна відповідальність.

Об`єктивна сторона правопорушення за ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачає дії суб`єкта підприємницької діяльності щодо порушення правил торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами без марок акцизного збору.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, можуть бути працівники торгівлі, громадського харчування, громадяни, які займаються підприємницькою діяльністю в цих галузях.

Тобто, з вищевказаного вбачається, що адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 156 КУпАП настає для суб`єктів господарювання, а не для будь-яких інших осіб.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 є реалізатором товару, будь-яких доказів того, що ОСОБА_2 є суб`єктом підприємницької діяльності, матеріали не містять.

Враховуючи, що суд повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом, вважаю, що за цим стандартом наданні посадовими особами матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 156 ч.1 КУпАП не знайшли свого підтвердження.

До протоколу в якості доказу долучено рапорт працівника поліції, протокол огляду письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , фотокопію ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, фотокопією пенсійного посвідчення ОСОБА_1 , фототаблицею на якій зображена пачка HEETS with IQOS, вітрина кіоску, квитанція про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення.

В свою чергу з фототаблиці неможливо встановити чи є марка акцизного податку підроблена. Підробку марки акцизного податку можливо встановити за наявності відповідного обладнання та відповідних спеціальних знань, тобто лише під час проведення експертизи по справі.

Європейський суд з прав людини у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18 червня 2015 року вказує на те, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності поза розумним сумнівом. Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Під час провадження на підставі Конвенції неухильно застосовується принцип affirmanti incumbit probatio (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження), тобто, указуючи у протоколі про певного роду факти, уповноважена особа має довести, що вони дійсно мали місце з вини особи, якій ставляться у провину, однак, у даному випадку цього принципу не дотримано.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суд позбавлений можливості відшукувати докази по справі.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи, докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу правопорушення.

З огляду на викладене, провадження по даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.247 п.1, 251, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя, -

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.156 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя О.О. Смольняков