Справа № 539/2909/24
Провадження № 3/539/1090/2024
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2024 року місто Лубни
Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Рудалєва Л.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Лубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про притягнення
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
УСТАНОВИВ:
18 червня 2024 року о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 стосовно своєї дружини ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство, в ході якого висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та забав мобільний телефон, в наслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілої.
Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 (далі Протокол 1) складено 25 червня 2024 року поліцейським СРПП Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, старшим лейтенантом поліції Семенютою В.М.
19 червня 2024 року о 10 годині 06 хвилин ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 стосовно своєї дружини ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство, в ході якого висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, в наслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілої.
Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 (далі Протокол 2) складено 25 червня 2024 року поліцейським СРПП Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, старшим лейтенантом поліції Семенютою В.М.
17 червня 2024 року близько 23 години 44 хвилини за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно дружини ОСОБА_2 , в ході якого висловлювався нецензурною лайкою, в наслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілої.
Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 (далі Протокол 3) складено 25 червня 2024 року поліцейським СРПП Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, старшим лейтенантом поліції Семенютою В.М.
04 липня 2024 року о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_1 умисно висловлював погрози фізичною розправою стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , яка проживає з ним спільно за адресою: АДРЕСА_1 , чим спричинив домашнє насильство.
Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 (далі Протокол 4) складено 04 липня 2024 року поліцейським СРПП Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, капралом поліції Демченком М.О.
17 липня 2024 року Протокол 1 Протокол 4 надійшли для розгляду по суті до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області та призначені до розгляду на 01 серпня 2024 року.
Вказані вище дії ОСОБА_1 кваліфікуються за частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП).
ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений.
Неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, присутність особи згідно статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення не є обов`язковою, а тому її неявка не може бути перешкодою для розгляду судом справи.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права. Процесуальні кодекси, як і інші закони, розраховані на добросовісне їх використання.
Статтею 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року в справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Згідно з частиною першою статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.
Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП підтверджується:
1) Протоколами про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 18 червня 2024 року, від 19 червня 2024 року та від 04 липня 2024 року, в яких зазначено потерпілою ОСОБА_2 про вчинене щодо неї психологічне насильство.
2) Поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 18 червня 2024 року, від 19 червня 2024 року та від 04 липня 2024 року, яка зазначила про те, що ОСОБА_1 ображав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою;
3) Поясненнями ОСОБА_1 від 18 червня 2024 року, від 25 червня 2024 року та від 04 липня 2024 року, в яких зазначено, що він відмовився надавати пояснення.
4) Формами оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 18 червня 2024 року, від 19 червня 2024 року, в яких зазначено про високий рівень небезпеки;
5) Рапортами про прийняття заяв про домашнє насильств від 19 червня 2024 року;
6) Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 червня 2024 року у справі № 539/2292/24, відповідного до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.
Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП, доведена повністю.
Зі змісту частини другої статті 173-2 КУпАП вбачається, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з вказаних вище порушень, тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.
Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
Відповідно до частини другої статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
З огляду на вищевказане, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП та вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 (нуль) копійок.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 36, 40-1, 173-2, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» суд -
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 (нуль) копійок.
На підставі частини другої статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови, органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень 00 (нуль) копійок.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Копію постанови направити ОСОБА_1 .
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в порядку, визначеному статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Строк пред`явлення документа до виконання 3 місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Лубенського міськрайонного суду

Полтавської області Л.В.Рудалєва