Справа № 711/4462/24
Номер провадження 3/711/1540/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Комплєктової Т.О.,

за участю: секретаря Тищенко А.А.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області (протокол серії ААД № 310955), про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , місце роботи не повідомив, ІПН в матеріалах справи відсутній,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

01.06.2024 о 00 год. 31 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «VOLVO XC70» реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Чигиринській, 19 в м. Черкаси, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку за допомогою алкотестера «Драгер» чи у медичному закладі ЧОНД відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.

Представник ОСОБА_1 адвокат Черниченко Є.М. в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 вину не визнає, вважає, що органом Національної поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення допущено ряд грубих порушень чинного законодавства, у тому числі прав та свобод особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, здійснено провокацію ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що обумовлює недопустимість і неналежність поданих поліцією доказів та незаконність складеного протоколу, а отже і неможливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності. Отже, працівники поліції при перевірці документів та складанні протоколу відносно ОСОБА_1 зазначили неправдиву інформацію про те, що він відмовився надавати інформацію про місце роботи, тоді як ОСОБА_1 повідомив працівників поліції, що він військовослужбовець. Крім того, ОСОБА_1 на запитання працівника поліції повідомив, що не вживав спиртні напої та погодився пройти процедуру освідування, але зобов`язаний зателефонувати командиру. Коли він спілкувався по телефону, працівники поліції підганяли його, вказуючи щоб він відмовився від огляду. ОСОБА_1 запропонував поїхати в ЧОНД для проходження огляду, на що поліцейські повідомили, що не повезуть його, викличуть ВСП. Крім того, працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що він може самостійно звернутись в наркологічний диспансер протягом двох годин і пройти освідування, запевнивши його, що така процедура є законною. Фактично працівники поліції ввели в оману ОСОБА_1 , позбавивши його можливості пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та фактично безпідставно склали протокол ААД №310955 від 01.06.2024 на останнього. Очевидцем вищевказаних подій є ОСОБА_2 , яка повністю підтверджує той факт, що працівники поліції здійснили провокацію ОСОБА_1 на вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП, ввели в оману останнього, що він може самостійно пройти освідування на протязі двох годин в ЧОНД, та змусили, шляхом умовлянь та обіцянок, підписати документи, що начебто ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, що підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_2 , які долучені до клопотання про закриття провадження у справі. Безумовною підставою для притягнення особи за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування нею транспортним засобом. Отже належне доказування факту вчинення такого адміністративного правопорушення передбачає собою необхідність зупинення транспортного засобу, яким керує правопорушник, на законних підставах. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений поліцейськими з порушенням встановленого законом порядку, а сама його відмова від проходження такого огляду спровокована самими поліцейськими. У даному випадку, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 01.06.2024, вбачається, що працівниками поліції було виявлено у ОСОБА_1 лише таку ознаку алкогольного сп`яніння як різкий запах алкоголю із порожнини рота, на думку поліцейського. Однак, під час перегляду наданого органом Національної поліції відеозапису встановлено, що сам огляд на стан сп`яніння фактично не проводиться. В той же час з відеозапису чітко вбачається, що під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 поводить себе адекватно, відповідає на їх запитання та виконує їхні вимоги, рухи його тіла теж адекватні, тобто його поведінка відповідала обстановці та не має жодних ознак сп`яніння. Щодо певного обурення і нечіткого мовлення, яке виражалось у частковому заїканні та подекуди не чіткому вимовлянні слів, це пояснюється тим, що ОСОБА_1 перебуваючи в складі ЗСУ, отримував травми, зокрема контузії, пов`язані із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою ВЛК №422/СНГ. Отже, ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, вона була спровокована працівниками поліції. Працівники поліції надаючи ОСОБА_1 неправдиву інформацію, щодо процедури проходження огляду на стан сп`яніння, шляхом обіцянок та умовлянь, схилили ОСОБА_1 підписати документи наче він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння та виконав провокативні вимоги поліцейських, вважаючи, що зможе самостійно пройти огляд на стан сп`яніння в ЧОНД не порушуючи процедуру його проходження. Крім того, органом Національної поліції порушено порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, а також права на захист ОСОБА_1 , а саме працівники поліції не спромоглись роз`яснити ОСОБА_1 жодні з його прав. Окрім того шляхом обману та обіцянок працівники поліції схилили ОСОБА_1 до підписання протоколу та під диктовку вказали що писати. Вказане свідчить про істотне порушення працівниками поліції прав людини, оскільки такими своїми діями останні позбавили ОСОБА_1 можливості вчасно бути обізнаним з своїми правами, реалізувати їх, прийняти рішення про спосіб їх захисту чи звернутись за правовою допомогою. Тобто, працівниками поліції допущені істотні порушення прав ОСОБА_1 , що гарантовані Конституцією та законами України, у тому числі і права на захист, а тому отримані органом Національної поліції докази на підтвердження винуватості цієї особи у вчиненні адміністративного правопорушення є недопустимими. Просить закрити провадження відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши письмові матеріали справи та заслухавши адвоката Черниченка Є.М., суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`ягніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (надалі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі-Порядком).

Згідно п. п. 2, 3 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, а водій зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння на вимогу працівника поліції, відмова, навіть якщо особа, не перебуває в стані алкогольного чи будь-якого іншого сп`яніння, не допускається.

Так, за ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З відеозапису з бодікамер поліцейських вбачається, що 01.06.2024 працівники поліції, запідозривши водія ОСОБА_1 у перебуванні в стані алкогольного сп`яніння запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», на що водій відмовився або у медичному закладі у лікаря нарколога, на що ОСОБА_1 також відмовився. Водій був відсторонений від керування транспортним засобом та йому було роз`яснено право викликати тверезого водія.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що ОСОБА_1 , у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, було запропоновано проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою «Drager-Alcotest 6810», але ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.

Як вбачається з направлення на огляд водія транспортного засобу, ОСОБА_3 01.06.2024 о 01.55 направляється до закладу охорони здоров`я з виявленими ознаками сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від огляду на місці зупинки водій відмовився.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Таким чином, зафіксовані у протоколі відомості про вчинене правопорушення, за умови їх підтвердження іншими об`єктивним даними, можуть бути оцінені судом як доказ у справі щодо наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд зазначає, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, настали в момент його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі.

Перевіркою матеріалів провадження порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено, оскільки інспектором було виконано вимоги ст. 266 КУпАП та запропоновано пройти ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння на місці та у медичному закладі, якому надано право на проведення такого огляду, проте ОСОБА_1 всіляко намагався уникнути проходження огляду, затягуючи час, що було розцінено працівниками поліції, як відмову від проходження огляду.

Крім того, інспектором було виконано вимоги Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1359 п.1 розділу 9, та відсторонено ОСОБА_3 від керування транспортним засобом.

Невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення суд розцінює як намагання уникнути адміністративної відповідальності, а зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, і вина його в цьому доведена. Доводи захисника, що інспектор ввів в оману ОСОБА_1 , роз`яснивши йому право на самозвернення до лікаря нарколога, не можуть бути в даному випадку підставою для закриття справи судом, оскільки неодноразово працівники поліції роз`яснювали належний порядок проходження огляду на стан сп`яніння та наслідки відмови від такого проходження, отримавши відмову ОСОБА_1 в установленому порядку.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з матеріалами справи.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суддя не вбачає.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи той факт, що правопорушник ОСОБА_1 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, на вимогу працівників поліції відмовився від проходження відповідно встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння,чим грубо порушив правила дорожнього руху України, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, так як застосування до нього цього стягнення буде достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, із позбавленням права керування транспортними засобами, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1,ч. 1 ст. 130, 280,283,284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до положень ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Положення ч. 2 ст. 308 КУпАП передбачають, що у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Т. О. Комплєктова