ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/179/24 Справа № 172/1921/23 Суддя у 1-й інстанції - Битяк І. Г. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: захисника Лащенко В.А.(в режимі відеоконференції), переглянув апеляційну скаргу захисника, на постанову Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2023 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156, ч.1 ст. 164 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 30 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.3 ст. 156, ч.1 ст. 164 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень і стягнуто судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

Судом встановлено, що 10 жовтня 2023 року о 11:00 год. ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 продав 1 л. безакцизної горілки за 60 грн. громадянину ОСОБА_2 .

Крім того, 10 жовтня 2023 року о 11:30 год. ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 здійснював продаж алкогольного напою, а саме продав пляшку горілки, чим порушив порядок провадження господарської діяльності без наявної ліцензії на цей вид діяльності.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення передбачені ч. 3 ст. 156 та ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову суду та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутністю складу правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовані тим, що рішення суду незаконне, так як ОСОБА_1 не підписував протокол, з правопорушеннями не згоден, торгівлю не здійснював, відсутні дані про систематичну господарську діяльність. При цьому протоколи про адміністративне правопорушення таких даних теж не містять, а також не зазначено, яким саме напій був проданий.

В апеляційному суді захисник підтримав вимоги апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення захисника, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245,280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Судом першої інстанції об`єктивно з`ясовані обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення ним інкримінованих йому адміністративних правопорушень, з чим погоджується апеляційний суд.

Такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення від 10.10.23 серії ВАВ № 525137 та від 10.10.23 ВАВ525136, складеним з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254-256 КУпАП і засвідченим підписами уповноваженої особи та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та свідків правопорушення.

Частиною 3 статті 156 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згорання з рук, лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом. Із аналізу вказаної норми закону вбачається, що суб`єктами відповідальності за вказаною статтею, можуть бути не тільки особи, які займаються господарською діяльністю, а й фізичні особи, тобто громадяни, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

З положень ст. 3 ГК України вбачається, що під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Як видно з матеріалів справи, що ОСОБА_1 10 жовтня 2023 року здійснив двічі продаж горілки, з чого слідує, що її діяльність була направлена виключно на здійснення систематичного продажу алкогольних напоїв, а не на одиничний продаж, і свідчить про те, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність в розумінні ст. 3 ГК України.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 481/95-ВР від 19.12.1995 оптова торгівля на території України алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється за наявності у суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах.

Роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Статтею 17 Закону визначено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Поміж тим, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 здійснював продаж алкогольних напоїв (в даному випадку спирту етилового) за наявності відповідної ліцензії та державної реєстрації як суб`єкта господарювання. Під час апеляційного перегляду захисник також зазначив, зо ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, що підтверджує винність останнього за ч.1 ст. 164 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає, оскільки вказані докази підтверджують факт порушення ОСОБА_1 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та п. 9 ст. 9 Закону України «Про ліцензування окремих видів господарської діяльності», що виразились у тому, що він здійснювала господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, здійснює роздрібну торгівлю алкогольних напоїв без наявної діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними та слабоалкогольними напоями. Вказане утворює склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП, за що передбачена адміністративна відповідальність.

В ході апеляційного перегляду встановлено, що протоколи про адміністративне правопорушення було складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені у них відомості відповідають фактичним обставинам справи. Істотних недоліків, які б тягли за собою визнання протоколів недопустимими доказами матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції було вжито всіх заходів, передбачених КУпАП, для з`ясування питання про наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні дій, зазначених в протоколах про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 156, ч. 1 ст. 164 КУпАП, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Лащенко В.А. - залишити без задоволення.

Постанову Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.3 ст. 156, ч.1 ст. 164 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень і стягнуто судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький