Справа № 359/5721/24
Провадження № 3/359/2748/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Ткаченко Д.В.,

розглянувши справу про адміністративні правопорушення за матеріалами, які надійшли від Бориспільського районного управління поліції ГУНП в Київській області НП України щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер невідомий, за ч. 3 ст. 130 КУпАП, ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 7 ст. 121 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

20.05.2024 року о 23 год. 00 хв. по вул. І.Сулими, 25, в с. Мала Стариця, Бориспільського району, Київської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом моторолер «Fortuner-50» без д.н.з., з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння він відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Крім того, водій ОСОБА_1 , двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП.

Також, 20.05.2024 року о 23 год. 00 хв. по вул. І.Сулими, 25, в с. Мала Стариця, Бориспільського району, Київської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом моторолер «Fortuner-50» без д.н.з., будучи особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. Порушення вчинено повторно протягом року, оскільки 09.08.2023 року постановою серії БАБ № 309750 ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.1 а) ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП України.

Крім того, 20.05.2024 року о 23 год. 00 хв. по вул. І.Сулими, 25, в с. Мала Стариця, Бориспільського району, Київської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом моторолер «Fortuner-50» без д.н.з., будучи водієм транспортного засобу, не зареєстрованим в Україні в установленому порядку. Порушення вчинено повторно протягом року, оскільки 25.07.2023 року постановою серії БАБ № 187968 ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9 в) ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 7 ст. 121 КУпАП України.

В судові засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явилась, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася під підпис в момент складення протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, особі направлялася судова повістка в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення на мобільний телефон, номер якого вказала особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час складення протоколу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989). Відтак, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду справи, учасником якої вона є (Аналогічний висновок з цього приводу викладений в Постанові ВС від 25 травня 2018 року у справі № 925/125/14).

Відомості про те, що ОСОБА_1 в розумні інтервали часу вживав заходи, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження матеріали справи не містять. Дані про поважність причин його неявок до суду також відсутні. Приймаючи до уваги, що відповідно до ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбаченої ст. 130 КУпАП, ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 7 ст. 121 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, враховуючи те, що судом використано усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи про розгляд справи, однак ОСОБА_1 , будучи обізнаним про судове провадження, в судові засідання неодноразово не з`явився без поважних причин, судом розглянуто справу без його участі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 020680 від 20.05.2024 року, в якому він визнав вину у вчиненому, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.05.2024 року, даними постанови про накладення адміністративного стягнення серії ББА № 117155 від 20.05.2024 року, розпискою ОСОБА_1 від 20.05.2024 року, довідками про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення від 23.05.2024 року, даними довідок про належність транспортного засобу від 23.05.2024 року, даними довідок АРМ 102, даними постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.09.2023 року(набрала законної сили 28.09.2023 року), якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, даними постанови Березанського міського суду Київської області від 06.09.2023 року(набрала законної сили 19.09.2023 року), якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, а також показаннями технічного приладу, який використовувався працівником поліції, з відповідним відеозаписом події.

Окремо суд звертає увагу на досліджені в судовому засіданні відеозаписи, долучені до матеріалів справи, з яких вбачається, що працівники поліції після виявлення та озвучення ознак алкогольного сп`яніння, запропонували водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» або у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я, від чого ОСОБА_1 категорично відмовився (23 год. 09 хв., відеозапис № 0067). Крім того, з відеозапису вбачається, що водій не приховує факт вживання алкогольних напоїв незадовго до вказаної події (23 год. 08 хв., відеозапис № 0067).

Отже, суд приходить до висновку про те, що у справі зібрана достатня кількість достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ч. 3 ст. 130 КУпАП, ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 7 ст. 121 КУпАП. Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки заступника начальника управління поліції з превентивної діяльності полковника поліції ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Вирішуючи питання про накладення додаткового адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, суд враховує положення ст.. 30 КУпАП, а також правовий висновок Верховного Суду від 04.09.2023 року №702/301/20, відповідно до якого особі, яку визнано винуватою у вчиненні правопорушення суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Суд наголошує на тому, що внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями. При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Каральна мета такого додаткового покарання досягається як безпосередньою забороною керувати транспортними засобами (позбавлення суб`єктивного права), так і покладенням на особу у зв`язку з цим уповноваженим органом з питань пробації певних обов`язків, а також роз`яснення особі наслідків невиконання покладених обов`язків та ухилення від відбування додаткового покарання. Підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання (аналогічна думка викладена в постанові Верховного Суду від 04.09.2023 року №702/301/20).

З огляду на викладене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, доцільно накласти стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126, ч. 7 ст. 121, ст. 283-285 КУпАП,

у х в а л и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП, ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 7 ст. 121 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) грн. 00 коп. (одержувач: ГУК у Київ.обл./ м. Київ/21081300; банк: Казначейство України (ЕАП); ; МФО: 899998; номер рахунку: UA0010001; код класифікації доходів бюджету 21081300) та позбавити права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер невідомий, на користь державного бюджету України судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення і підлягає виконанню протягом 3-х місяців з дня набрання нею чинності.

Постанова суду набрала законної сили ___________________

Суддя Д.В. Ткаченко