Справа № 214/34/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 лютого 2024 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Євтушенка О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інн НОМЕР_1 , який народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської обл., громадянство Україна, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

04.01.2024 на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №638682 від 13.12.2023 у відношенні ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зі змісту протоколу слідує, що 13.12.2023 о 20.31 год. водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки Subaru Legacy, р/н НОМЕР_2 , по автодорозі вул. Генерала Радієвського біля буд.31 у м. Кривому Розі, з явними ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився. Водієві ОСОБА_3 інкриміновано порушення п.2.5 ПДР України.

Присутній в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та суду пояснив, що зазначені у протоколі події мали місце 13.12.2023 біля буд.31 по вул. Генерала Радієвського у м. Кривому Розі, де він фактично мешкає з сім`єю. Того дня у вечірній час доби він вийшов на вулицю зі своїм сином ОСОБА_2 , підійшли до автомобіля аби взяти з салону авто особисті речі. Автомобілем того вечора він не керував. У той момент до них під`їхали працівники поліції, одного з яких він візуально впізнав, оскільки за тиждень до цієї події між ними був інцидент, в результаті якого інспектор безпричинно склав у відношенні нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Інспектор, не повідомивши причину зупинки їх з сином на вулиці, пред`явив йому вимогу пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, начебто вбачаючи у нього ознаки такого стану, які взагалі не назвав. Не дивлячись на те, що інспектор таку вимогу пред`явив за відсутності на те підстав, адже автомобілем він не керував, ОСОБА_3 одразу погодився пройти огляд в медичному закладі, попередньо залишивши сина вдома. Не доїхавши до медичного закладу, інспектори з невідомих йому причин не змогли організувати проходження ним медичного огляду та запропонували відмовитись, посилаючись на те, що він вживає медичні препарати з огляду на проблеми зі здоров`ям, що впливають на швидкість реакції. Наміру відмовлятись від проходження огляду він не мав, фактично умови для цього були штучно створені працівниками поліції. Зауважив, що наркотичні засоби він не вживає, на обліку ніколи не перебував, однак дійсно має проблеми зі здоров`ям та вживає медичні препарати, що не впливають на швидкість реакції, а при їх вживанні застережень щодо заборони керування транспортними засобами немає. Призначення препаратів здійснював лікар-невролог з урахуванням того, що він керує автомобілем. Направлення на проходження огляду в медичному закладі працівники поліції не оформляли. На його думку, працівники поліції проявили до нього упереджене ставлення та під впливом тиску змусили його відмовитись від проходження огляду.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Морозов Є.Є. підтримав позицію ОСОБА_3 та просив провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Позицію з цього приводу виклав у письмовому клопотанні. Будучи присутнім в судовому засіданні, захисник акцентував увагу, що того дня ОСОБА_3 не керував автомобілем, на жодному з фрагментів відеозаписів, наданих поліцейськими на диску, факт керування не зафіксований. Відтак, ОСОБА_3 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Факт начебто зупинки ОСОБА_3 інспектори не довели жодними доказами, як і правомірність пред`явлення вимоги пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння за відсутності доказів керування ним автомобілем. У ході спілкування з поліцейськими ОСОБА_3 заперечував наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, які інспектори навіть чітко не назвали. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_3 не відмовлявся, оскільки на відеозаписах чітко зафіксовано його згоду. Відмова від проходження огляду обумовлена здійсненням на нього тиску з боку працівників поліції та залякуванням щодо результатів огляду, зважаючи на те, що ОСОБА_3 вживає медичні препарати.

У подальшому, правом на участь в судовому засіданні захисник не скористався, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Попередньо висловлену позицію у справі підтримав.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , його захисника, дослідивши письмові докази у справі, оглянувши фрагменти відеозаписів на диску DVD-R з боді-камери, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до такого висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Визначаючи склад вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, обов`язково необхідно встановлювати наявність дійсних підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, передбаченими п.п.3, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджених Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 зі змінами. Саме наявність/відсутність таких підстав зумовлює правомірність/неправомірність дій працівників поліції щодо вимоги пройти огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку. При цьому, склад правопорушення за ст.130 КУпАП передбачає наявність спеціального суб`єкта водія.

Так, згідно з п.1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. При цьому, лише за умови одночасної наявності вказаних двох умов особа є спеціальним суб`єктом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №638682 від 13.12.2023 слідує, що 13.12.2023 о 20.31 год. водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки Subaru Legacy, р/н НОМЕР_2 , по автодорозі вул. Генерала Радієвського біля буд.31 у м. Кривому Розі, з явними ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився.

Відповідно до рапорту інспектора Полку ПП ОСОБА_4 , 13.12.2023 під час патрулювання у складі екіпажу БУАРН 205 з інспектором Гончаром В.В. ними було зупинено водія автомобіля марки Subaru Legacy, р/н НОМЕР_2 , на автодорозі вул. Генерала Радієвського біля буд.31 у м. Кривому Розі, на підставі ст.35 Закону України «Про Національну поліцію». У ході спілкування у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляд, від чого водій відмовився.

Не визнаючи вину у вчиненні інкримінованого правопорушення, ОСОБА_3 вказував, що транспортним засобом 13.12.2023 о 20.31 год. він не керував. Надаючи оцінку доводам ОСОБА_3 та його захисника у розрізі із проаналізованими доказами, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення та рапорт інспектора як докази не є беззаперечними та допустимими, які б свідчили про його винуватість у вчиненні правопорушення з огляду на наступне.

Оглянутими судом фрагментами відеозаписів на диску DVD-R з боді-камери встановлено, що на жодному з фрагментів відео не зафіксовано рух транспортного засобу марки Subaru Legacy, р/н НОМЕР_2 , де б за кермом був ОСОБА_3 . На фрагменті відеозапису під назвою clip-0 зафіксовано, як автомобіль марки Subaru Legacy, р/н НОМЕР_2 , знаходиться припаркованим біля узбіччя навпроти буд.№31 по вул. Генерала Радієвського у м. Кривому Розі, де фактично мешкає ОСОБА_3 . У момент, коли під`їхали працівники поліції, він дійсно знаходився біля автомобіля, а не за кермом, двигун було вимкнуто. У ході спілкування жоден з інспекторів не висловив причину «зупинки» ОСОБА_3 у розумінні положень ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» та правові підстави пред`явлення вимоги пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння за відсутності факту керування автомобілем загалом. Не дивлячись на явне обурення ОСОБА_3 ситуацією та заперечення факту керування автомобілем, пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі він погодився, що зафіксовано на фрагменті відеозапису clip-0. Під час руху до медичного закладу в салоні службового автомобіля поліцейських один з інспекторів почав висловлювати ОСОБА_3 застереження та попередження про можливу евакуацію його транспортного засобу у випадку підтвердження наявності у нього наркотичного сп`яніння (час запису 12.24 clip-0).

Зважаючи на відсутність доказів керування ОСОБА_3 транспортним засобом, допущення будь-яких порушень ПДР України, які б визначали наявність підстав для вжиття поліцейськими заходів у порядку ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», такі дії інспектора суд розцінює як явно упереджене ставлення до ОСОБА_3 та умисне введення його в оману на ґрунті юридичної необізнаності останнього.

Оглядом фрагментів відеозаписів clip-1 - clip-4 встановлено, як ОСОБА_3 разом з поліцейськими їде до медичного закладу для проходження огляду, однак автомобіль не доїжджає до медичного закладу та зупиняється. На фрагментарних записах відсутня фіксація розмови поліцейських з ОСОБА_3 неподалік від медичного закладу з 20.53 год. до 21.08. Оформлення матеріалів мало місце частково у салоні службового авто, частково біля. На жодному з фрагментів не зафіксовано, аби інспектор оформляв направлення на ім`я ОСОБА_3 на проходження огляду в медичному закладі та його вручення останньому, а також не зафіксовано роз`яснення, що відмова від проходження огляду визначає наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Таким чином, аналізом оглянутих судом фрагментів відеозаписів встановлено, що фактично ОСОБА_3 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, прямо повідомивши про намір та бажання поїхати для проходження огляду до медичної установи, однак в подальшому з причин здійснення на нього тиску працівниками поліції, штучного залякування «попередженнями» на ґрунті юридичної необізнаності, ОСОБА_3 начебто відмовився від огляду. Вказані обставини в сукупності з упередженими висловлюваннями інспектора в сукупності ставлять під сумнів свідомість та добровільність відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у тому числі з урахуванням відсутності доказів керування ним автомобілем, що взагалі ставить під сумнів правомірність вимоги інспекторів пройти ним огляд.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП буде мати місце при наявності об`єктивної сторони, що передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння за умови очевидної наявності ознак сп`яніння, суб`єктивної наявність прямого умислу та спеціального суб`єкта водія.

Згідно зі ст.251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Згідно зі ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Оскільки відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ч.1 ст. 130, ст.245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.252, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко