Справа № 752/7062/24
Провадження №: 3/752/3536/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бондаренко Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код відсутній, громадянина України, працює бухгалтером, місце проживання: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 23.03.2024 року о 21 год. 26 хв. в м. Києві по проспекту Академіка Глушкова, 12, керуючи транспортним засобом «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до отримання автомобілями механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 23.03.2024 року о 21 год. 26 хв. в м. Києві по проспекту Академіка Глушкова, 12 керував транспортним засобом «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 - Скакун М.В. надала до суду письмові пояснення, в яких вказала, що диски, що містяться в матеріалах справи не містять відеофіксації того, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Також захисник вказала, що з інших письмових доказів, що містяться в матеріалах справи неможливо встановити, хто саме був за кермом авто 23.03.2024 року, а тому, на її думку, є всі підстави для закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні вказала, що в той день їхала на своєму авто, стояла на червоному сигналі світлофора як раптом відчула свист та удар в своє авто. Вказала, що перебувала в той день в шоковому стані, оскільки з машини вийшли три п"яних чоловіка і жінка: вони "метушились" та нецензурно виражлись. Чітко пам"ятає як ОСОБА_1 підійшов до неї та запропонував домовитись, на що вона повідомила, що буде чекати свого чоловіка і з ним розмовляти не буде. Вказала, що ОСОБА_1 був не самий п"яний з тих осіб, що вийшли з машини. В подальшому біля авто лишився самий п"яний чоловік, але він навряд був за кермом через свій стан, ОСОБА_1 та інший чоловік пішли на інший бік дороги і були повернуті на місце пригоди за її проханням поліцією. Всі троє заперечували, що перебували за кермом, але вона вважає, що за кермом був ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки його вина підтверджується зібраними у справі доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №725773 від 23.03.2024 року, схемою місця ДТП та поясненнями потерпілої і свідка, даними з відеозаписів, з яких вбачається, що згідно пояснень потерпілої та очевидців за кермом був чоловік, один із тих, хто вийшли з авто, швидше за все ОСОБА_3 , четвертого чоловіка - там не було. Всі троє чоловіків мають ознаки алкогольного сп"яніння та заперечують керування транспортним засобом, при цьому не вказуючи на те, хто саме був за кермом. Сукупність зібраних судом даних, зокрема, і пояснень потерпілої, свідчить про те, що саме ОСОБА_1 , який є і власником автомобіля, перебував за кермом, спричинив дтп та відмовився від проходження огляу на стан сп"яніння.

Надаючи оцінку діям ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Так, за результатами дослідження матеріалів справи, в тому числі перегляду в судовому засіданні відеозаписів з нагрудних камер поліції, встановлено, що працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 про виявлені у нього ознаки алкогольного сп"яніння, роз"яснюють права, а ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом та спричинив дтп, на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовився та не заперечував про факт керування ним транспортним засобом, тому вважаю, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вина підтверджується зібраними у справі доказами.

Доводи захисника про те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що в той день саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, суд до уваги не приймає, оскільки, дані, які зафіксовані на відеозаписі узгоджуються з поясненнями наданими потерпілою ОСОБА_2 в судовому засіданні, яка повідомила, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп"янніння та намагався вирішити з нею питання стосовно подій, викладених в протоколах за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, була переконана, що за кермом був саме ОСОБА_1 . У суду немає підстав не довіряти потерпілій ОСОБА_2 , оскільки остання була водієм транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 , а отже, була безпосереднім учасником та свідком цих подій.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При накладенні адміністративного стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, те, що ОСОБА_1 раніше адміністративному стягненню не піддавався, та вважаю необхідним накласти на нього стягнення, в межах санкцій, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір, тому з правопорушника належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 36, 283-284 КУпАП, суддя

постановив:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст.130, ст. 124 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення:

за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 36 КУпАП шляхом накладання стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Г.В. Бондаренко