Справа № 583/2952/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 вересня 2024 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Сидоренко Р.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , що працює ВЧ НОМЕР_2 - солдат, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Стосовно ОСОБА_1 надійшли адміністративні матеріали за №583/2952/24 провадження №3/583/1082/24 та №583/2953/24 провадження №3/583/1083/24 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП відповідно. Постановою суду від 17.06.2024 зазначені матеріали об`єднані, з привласненням загального №583/2952/24 провадження №3/583/1082/24.

Так ОСОБА_1 09.06.2024 о 14.15 год. на базі відпочинку Климентове заплава річки Ворскла, масив №1, керував транспортним засобом Kia Sorento, номерний знак НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння, та рухаючись заднім ходом, допустив наїзд на транспортний засіб Audi A3, номерний знак НОМЕР_4 , яким керувала ОСОБА_2 та припаркувала біля бази. В результаті дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень ніхто не отримав, транспортні засоби зазнали механічні пошкодження, а їх власникам завдано матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а), п. 10.9 Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав та зазначив про те, що автомобілем він не керував. Насправді авто керував йог товариш, а він взяв провину на себе.

Судом вживались заходи для виклику та відібрання пояснень від особи, яку назвав ОСОБА_1 , як таку, яка перебувала за кермом авто на момент ДТП, однак вказана особа до суду не прибула.

Потерпіла ОСОБА_2 в суді пояснила, що того дня вона приїхала на власному авто на базу відпочинку в с. Климентове. Їй повідомили про те, що інше авто в`їхало в належний їй транспортний засіб. На місці очевидці вказали на те, що наїзд вчинив ОСОБА_1 . Вона зателефонувала майстру і дізналась приблизну вартість відновлення пошкодженого т/з та повідомила про це винуватця з товаришами. Однак ті відмовились проводити відшкодування. Вона викликала поліцію. Також вона, як і поліцейські, отримала доступ до відео з камер відео спостереження, на якому була зафіксована подія. За декілька днів вона зателефонувала ОСОБА_1 та повідомила його про те, що розгледіла на відео про те, що за кермом перебував не він та запропонувала у добровільному порядку відшкодувати заподіяну шкоду. Останній погодився на цю пропозицію. Стверджує, що ОСОБА_1 не перебував за кермом, оскільки після нього з транспортного засобу виходила інша особа.

В судовому засіданні були опитані, кожен окремо, інспектори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які повідомили про те, що вони дійсно виїжджали на місце події. Очевидцями ДТП вони не були, однак свідки усно вказали на ОСОБА_1 як на особу, яка вчинила ДТП перебуваючи за кермом. Останній також визнав свою провину у його вчиненні, про що особисто зазначив у протоколі та поясненні. Вони також з дозволу власника отримали доступ до відео з камер відео спостереження з якого видно, що саме ОСОБА_1 покидав автомобіль з переднього пасажирського сидіння, інша особа покидала авто із заднього сидіння. Інші особи із транспортного засобу не виходили.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до п. 2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Ст. 124 КпАП України передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Частина 1 ст. 130 КпАП України передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Установленим порядком проходження медичного огляду, про який йдеться, є визначена у ст. 266 КпАП України, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 № 1395, зареєстрована в МЮ 10.11.2015 № 1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в МЮ 11.11.2015 за № 1413/27858) і п.п. 3-8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМ 17.12.2008 № 1103, з послідуючими змінами), процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння і безпосередньо порядок проведення такого огляду.

За змістом ч. 2 ст. 266 КпАП України огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КпАП України).

Вказаних вимог закону поліцейський в цілому дотримався.

Відповідно до диспозиції частини 5 ст. 126 КпАП України, об`єктивна сторона правопорушення виражається в керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачі керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керуванні транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керуванні транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, вчиненому повторно протягом року.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису (ч. 1 ст. 251 КпАП України), а згідно ч. 2 ст. 251 КпАП України обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу. Відповідно до ст. 252 КпАП України, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, факт скоєння правопорушень підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №655996 від 09.06.2024, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результатом тестування (тест №485 від 09.06.2024) газоаналізатором Drager Alcotest 6820, результат огляду 3,19‰, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №655996 від 09.06.2024, схемою наслідків ДТП без потерпілих від 09.06.2024, поясненнями ОСОБА_2 , фототаблицею.

У відеозаписі події з нагрудних камер поліцейського зафіксований факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння на місці, та відсутність у нього будь-яких заперечень з приводу наявного результату. Власну згоду із зафіксованим результатом він засвідчив власними підписами у роздруківці з приладу та акті огляду на стан сп`яніння.

З переглянутого відео з камер відео спостереження, що перебували на місці події, встановлені обставини наїзду транспортного засобу на припаркований автомобіль потерпілої. Після цього чоловік з оголеним тілом (у плавках) покинув транспортний засіб із переднього пасажирського сидіння. Інший чоловік у військовому однострої покинув авто із заднього сидіння та знову повернувся у автомобіль. Інші особи транспортний засіб не покидали. Як поліцейські, так і потерпіла, вказали на те, що собою, яка покидала авто з переднього пасажирського сидіння, був ОСОБА_1 .

У суду немає підстав ставити під сумнів дані докази, таких доказів суду не надано.

З огляду на викладене приходжу до беззаперечного висновку про те, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом та вчинив наїзд на авто потерпілої, а його пояснення у цій частині розцінюю як намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення. Також не беру до уваги пояснення потерпілої про те, що за кермом авто перебував інший чоловік, оскільки вони повністю спростовані як поясненням поліцейських, так і вищезазначеними обставинами, що зафіксовані на відеокамерах спостереження. Вважаю, що такі пояснення потерпіла надала через попередню домовленість про отримання матеріального відшкодування у добровільному порядку за заподіяну шкоду.

Таким чином, ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1, ст. 124 КпАП України.

При призначенні стягнення враховую характер правопорушення, особу, що притягується до адміністративної відповідальності.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, не встановлено.

Врахувавши те, що ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, є військовослужбовцем, має посвідчення водія, доходжу висновку про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130, ст. 124 із застосуванням ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в межах санкції за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, що притягується до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в прибуток держави, що підлягає сплаті на рахунок: UA0018001, отримувач ГУК Сумській обл./Сумська обл./21081300, код за , код бюджетної класифікації доходів 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в доход держави в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять грн 60 коп.), що підлягає сплаті на рахунок: отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106, код отримувача 37993783, банк отримувач: Казначейство України (ЕАП), рахунок UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір п. 5.

У відповідності із ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КпАП України штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб з дня її винесення до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайсуд шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Охтирського міськрайонного суду Р.В.Сидоренко