Справа №: 452/5005/23
П О С Т А Н О В А
12 березня 2024 року м.Самбір
Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Галин В.П., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, місце проживання АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,
ОСОБА_1 05.12.2023 року о 23 год. 47 хв. в м. Самборі по вул. Стебельського, Львівської області, керував автомобілем марки «RENAULT MEGANE» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідала обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля із використанням технічного засобу «DRAGER» та в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на нагрудну боді камеру. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
ОСОБА_1 , будучи сповіщеним про місце і час розгляду справи, у судове засідання не з`явився та від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а тому відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справу розглянуто під час його відсутності на підставі наявних у ній доказів.
Адвокат Малицький В.К. в інтересах правопорушника ОСОБА_1 подав до суду клопотання про закриття провадження у справі відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП України. В обґрунтування захисник посилався на те, що його підзахисного звинувачують у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та відмові пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння. Як доказ скоєння ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення, уповноваженою особою, в даному випадку інспектором ВРПП Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області лейтенантом поліції Солуком М.І., до суду надано протокол АДД №652394, акт огляду, скерування в медичний заклад, рапорт, диск. Захисник вважає, що вказані докази не можуть бути визнані належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість водія у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.
На думку захисника, працівниками поліції не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустив будь - які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На відео, яке надано як доказ до справи, немає інформації про те, як і коли інспектор встановив особу порушника. Яким чином інспектор встановив, що водій автомобіля Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 в цьому інциденті є ОСОБА_1 невідомо. Відповідно до рапорту, інспектор вказує що правопорушник сів у свій власний автомобіль. Відповідно до протоколу ААД№652394 автомобіль Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 . Інспектором не встановлено, хто ж саме був за кермом автомобіля Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 , а отже порушено вимоги ст. 256 КУпАП.
Окрім цього, відповідно до ст. 268 КУпАП, правопорушнику повинні бути роз`яснені його права. Не роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, в момент складання протоколу про адміністративне правопорушення його процесуальних прав або ж відсутність відповідної відмітки про неможливість реалізації роз`яснення таких, є завадою для забезпечення справедливого судового розгляду та захисту прав особи.
Відповідно до відеозапису правопорушник стверджує, що він не керував транспортним засобом, на що інспектор вказує, що приймає це як його пояснення. Однак, в протоколі чомусь вказує, що правопорушник від пояснень відмовився.
Одночасно, обставини вказані Інспектором Солуком М. в протоколі ААД №652394 повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні,
Сам же протокол, складений інспектором, не може бути об`єктивним доказом правомірності притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, оскільки інспектор є представником суб`єкта владних повноважень, який виконував функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху.
Відсутність даних про технічні характеристики засобу фіксації за допомогою якого здійснено фото, або відео зйомку, результати такої фіксації є недопустимими, а сам такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Окрім цього, на відео не має відомостей, про буцімто конфлікт на який виїхав автопатруль, а також не має факту спілкування інспектора ОСОБА_4 з правопорушником, під час якого, він міг відчути від останнього запах алкоголю. Отже відео не було безперервне.
Окрім цього захисник зауважив, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.
Всупереч чинному законодавству про адміністративні правопорушення, водія не було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного документа встановленої форми, а саме, акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
На підставі викладеного, керуючись ст. 268, 271 КУпАП України, захисник просить справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Справу просить слухати без його участі.
Розглянувши клопотання захисника правопорушника, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, який доведений, зокрема:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 652394 від 05.12.2023 року, що відповідає вимогам ст.256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення (а.с. 3);
- наявним у матеріалах справи актом від 05.12.2023 року, з якого відомо, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду за допомогою приладу Drager Alcotest 6820. Виявлені у ОСОБА_5 ознаки - різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідала обстановці (а.с. 6);
- направленням, де вказано про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду в закладі охорони здоров`я КНП СМР «Самбірська ЦЛ» 05.12.2023 року (а.с. 7);
- даними відеофіксації, при перегляді яких чітко видно поведінку водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом до моменту зупинки автомобіля працівниками поліції, категоричне небажання правопорушника проходити, відповідно до встановленого порядку, огляд на стан алкогольного сп`яніння, ні на місці зупинки, ні в медичному закладі, його небажання спілкуватись із працівниками поліції. Порушнику роз`яснювались його права, однак він не бажав і не хотів їх вислухати, а також зафіксовано його спроби уникнути відповідальності.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Оцінюючи вищевказані документи, суд доходить до переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості, та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. У своїй сукупності дані докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, суду не надано.
Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
При накладенні адміністративного стягнення враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан.
З врахуванням наведеного, ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, а також стягнути судовий збір у розмірі, передбаченому п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у сумі 605 грн. 60 коп.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови буде складено 18.03.2024 року.

Суддя