Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/4080/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2024 року м. Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Трагнюк В.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія, серія та номер: НОМЕР_1 від 31.01.2024 p., виданий ТСЦ 3245, мешканця АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого (зі слів), за ч. 2 ст. 185-10 КУпАП:

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 147963 від 31.05.2024 року, 31.05.2024 року о 21 годині 40 хвилин начальником відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) та прикордонним нарядом «Контрольний пост» (спільно з курсантами НАДПСУ) від відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) на напрямку 112 прикордонного знаку на відстані близько 5500 метрів до державного кордону в межах контрольованого прикордонного району (територія Королівської територіальної громади Берегівського району Закарпатської області) було виявлено та затримано громадянина України ОСОБА_1 , який здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обовязків, повязаних з охороною державного кордону, а саме: на законну вимогу військовослужбовця Державної прикордонної служби України зі складу прикордонного наряду «Контрольний пост» старшого лейтенанта Всеволода ДОЛГОВА зупинити мотоцикл на знак "Стоп" та пред"явити документи, що посвідчують особу не відреагував та продовжив рух в напрямку н.п. Теково.

Дії громадянин України ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 cт. 185-10 КУпАП,- злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов 'язків, пов`язаних з охороною державного кордону, вчинені групою осіб.

ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи (протокол ЗхРУ № 147963 від 31.05.2024 року, пояснення, тощо), оцінивши подані докази у їх сукупності, суддя приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185-10 КУпАП не доведена.

Частиною 2 статті 185-10 КУпАП передбачено відповідальність за злісну непокору законному, розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті.

Об`єктивними ознаками складу зазначеного адміністративного правопорушення полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу, військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні або члена громадського формування: а охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України а так само іншого умисного невиконання зазначених розпоряджень та вимог. Розпорядження та вимоги, які зазначені у диспозиції статті мають бути законними, тобто походити від правомочних осіб та знаходитися у межах їхньої компетенції. Права органів, підрозділів, військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України викладено у ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України».

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Пункт 7 Положення про прикордонний режим, затвердженого Постановою КМУ №1147 від 27.07.1998 року, передбачено, що громадяни України в`їжджають у прикордонну смугу та контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в їх межах на підставі документів, що посвідчують їх особу.

Згідно п.10 вказаного положення, особи, зазначені у пунктах 7 та 8 цього Положення, на вимогу уповноважених осіб Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також членів громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону, зобов`язані пред`являти відповідні документи, передбачені цими пунктами.

Разом з тим, протокол не містить достовірних відомостей та обставин вчинення особою ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185-10 КУпАП.

Також відсутні відомості, що громадянин ОСОБА_1 вчинив правопрушення групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню, матеріали справи не містять доказу зазначених ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185-10 КУпАП.

Так, згідно Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2011р. №10, Відповідно до пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України (254к/96-ВР) виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

За таких обставин, всі перераховані вище доводи, у своїй сукупності, дають суду підстави прийти до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_1 у зазначені в протоколі час та місці, дійсно здійснив злісну непокору законній вимозі працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об`єктивним обставинам справи, вказують на відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у інкримінованому йому діянні за ч.2 ст.185-10 КУпАП.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За таких обставин, на підставі вищевикладених норм закону, суд вважає, що в матеріалах справи, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, відсутні належні та допустимі докази, що у своїй сукупності доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, зокрема: факту відмови пред`явити документи, що посвідчують особу та в подальшого опору.

Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставини відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 9, 247, 280, 283, 284, 289 КупАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 185-10 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови, через даний місцевий суд.

Суддя В. Р. Трагнюк