Справа № 606/2397/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Іванченко Алла Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 3 м.Теребовля Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.187 Кодексу України про адміністративні правопорушення, В С Т А Н О В И В :

01.12.2023 року о 13.00 год. ОСОБА_1 , не прибув для реєстрації до ВП №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП для реєстрації, чим порушив правила перебування під адміністративним наглядом, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КУпАП.

05.12.2023 року о 22.15 год. ОСОБА_1 був відсутній за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив правила перебування під адміністративним наглядом, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надавав, своєчасно повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейській суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарев проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на вказані положення рішення Європейського суду з прав людини та положень чинного законодавства, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, відсутність ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді зумовлена саме його пасивною поведінкою, небажанням брати участь в судовому засіданні та розцінюється судом як дії, спрямовані на ухилення від передбаченої законом відповідальності.

За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу, за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, на підставі наявних матеріалів.

На підставі ст. 36 КУПАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, по справах, що розглядаються одночасно одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки адміністративні протоколи складені відносно однієї особи за вчинення кількох адміністративних правопорушень, що пов`язані однією обставиною та одночасно розглядаються в одному суді, то дані справи про адміністративні правопорушення підлягають об`єднанню в одне провадження.

Постановою суду від 29.12.2023 року адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених ч.2 ст.187 КУпАП було об`єднано в одне провадження та присвоєно номер № 606/2397/23.

Частиною 2 статті 187 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16.11.2023 року ОСОБА_1 було визнано винним за ч.1 ст.187 КУПАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Факт вчинення адміністративних правопорушень підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАД № 038633, ВАД № 038634, постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 20.01.2023 року (справа № 606/240/18) про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_1 , поясненнями ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КУпАП, представлені докази підтверджують факт вчинення ним адміністративних правопорушень, у встановленому порядку такі не спростовані.

Ураховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 36, 40-1, 187, 252, 284 КУпАП, суддя П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят 00 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. ( шістсот п`ять грн.60 коп.)

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя А.М.Іванченко