ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В. П., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Пригор В. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Пригор В. А. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 14 лютого 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 14 лютого 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України проживаючого в АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Згідно постанови районного суду та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 035108, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 17.09.2023 року о 22 год 13 хв. в м. Чернівцях по вул. Головна, 160 керував транспортним засобом марки «Iveco Turbo Daily» д. н. з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил Дорожнього руху України і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову захисником Пригор В. А. подано апеляційну скаргу, в якій вона просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в діях її підзахисного - ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На переконання апелянта, суд першої інстанції при розгляді даної справи допустив формальне ставлення до її вирішення, з`ясував обставини неповно та не всебічно, належним чином не проаналізував наявні в справі матеріали та прийшов до помилкового висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

ЄУНСС: 727/10114/23 Головуючий у І інстанції: Одовічен Я. В.

Номер провадження: 33/822/178/24 Головуючий в апеляційній ін-ції : Давній В. П.

Вважає, що працівниками поліції було порушено вимоги ст.ст. 256, 266 КУпАП, Постанову КМУ № 1103 про Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735.

Зазначає, що її довіритель розгубився та не знав, як себе поводити, після того як працівник поліції озвучив його підозру про перебування останнього в стані наркотичного сп`яніння, і помилково повідомив працівника поліції, що біля 36 годин тому, пробував на роботі якусь розтерту в порошок таблетку з напоєм енергетиком «Редбул» щоб зняти втому, однак, що то був за порошок йому не відомо. Її довіритель стверджував їй, що наркотичні засоби не вживає і в той вечір перебував в тверезому стані.

Вказує, що працівниками поліції було здійснено провокацію ОСОБА_1 , щоб він зізнався у вживанні наркотичних засобів, а також на відмову від проходження медичного огляду, оскільки в диспансері ніхто не буде чекати на спроможність здачі зразків.

Стверджує, що на пропозицію поліцейського пройти огляд ЧОНД, ОСОБА_1 погодився, однак через те, що він не хотів у туалет, сенсу їхати до лікарні не було.

Вважає, що поліцейські зупинили ОСОБА_1 без правових на те підстав, не поінформували останнього про конкретну причину зупинення транспортного засобу з детальним описом підстав зупинки, визначеної у ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», що є самостійною підставою для скасування постанови про притягнення до відповідальності (позиція Верховного Суду викладена у постанові від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17).

Звертає увагу суду на те, що уповноваженою особою не складено акт огляду на стан сп`яніння та не перевірено ознаки сп`яніння, які зазначені в направленні на огляд. Відсутній в матеріалах справи і акт відсторонення особи від керування транспортним засобом чи розписка про передачу транспортного засобу на зберігання іншій особі. Крім цього, в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану сп`яніння відсутній підпис ОСОБА_1 про відмову від проходження огляду у медичному закладі, не зазначено серії та номера протоколу.

В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час і місце судового засідання, та не повідомив суд про причини поважності його неявки, що у відповідності до вимог ст. 294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши позицію захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Пригор В. А., яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, з підстав у ній зазначених, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону було дотримано районним судом.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, серед іншого, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння.

У відповідності до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В районному суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнавав, таку ж позицію було зазначено і в поданій апеляційній скарзі.

Не дивлячись на вищевказану позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена наявними у справі письмовими доказами, яким суд дав вірну юридичну оцінку.

Правильність висновку суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 035108 від 17.09.2023 року, де викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з якого слідує, що останній відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку (а. с. 1); направленням на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану сп`яніння з якого вбачається, що у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродня блідість, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду та обстеження відмовився (а. с. 2); відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції (а. с. 4), що здійснювали оформлення та з якого видно, що під час перевірки документів водія ОСОБА_1 у працівника поліції виникла підозра, що останній, перебуває в стані наркотичного сп`яніння по виявленим ознакам, в зв`язку з чим працівник поліції запропонував останньому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у ЧОНД, на що останній спочатку погодився, однак через деякий час неодноразово відмовлявся, оскільки декілька днів назад (36 годин тому) вживав таблетки; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 1021304 від 17.09.2023 року, складеної відносно водія ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 122 КУпАП (а. с. 21).

Всі обставини, які мають значення для даної категорії справи зафіксовані на відеозаписі, у зв`язку з чим апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правової оцінки цього доказу, який є достовірним, належним та допустимим.

А тому доводи апелянта про те, що у працівників поліції не було підстав для направлення останнього в медичний заклад для огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння, а також, що ОСОБА_1 від такого огляду не відмовлявся є необґрунтованими та спростовуються вищевикладеним.

Районним судом досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Крім того, сторона захисту, в апеляційній інстанцій не заперечувала той факт, що ОСОБА_1 стверджував, що не може надати лікарю зразки свого біологічного середовища, оскільки недавно справив свою нужду, а тому не буде їхати до ЧОНД на огляд, на думку апеляційного суду, є способом уникнення адміністративного стягнення за скоєне правопорушення.

Доводи апелянта про те, що складений відносно її довірителя протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції № 1376, є безпідставними, оскільки протокол про адміністративне правопорушення був оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому, зазначено дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи підписаний особою, яка його склала та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Зауваження щодо змісту вказаного протоколу відсутні.

Що стосується доводів сторони захисту з приводу того, що в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан наркотичного сп`яніння, то вони на думку суду є недоречними, оскільки Закон (п. 10 розділу 2, п. 15, 16, 19 розділу 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак наркотичного…. сп`яніння… від 09.11.2015 року) вимагає складання акту огляду лише у тому випадку, якщо водій погодився та пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного засобу або у медичному закладі.

У цьому провадженні ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, а тому акт огляду не повинен був складеним працівником поліції.

При цьому заслуговують на увагу твердження сторони захисту, що в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану сп`яніння відсутній підпис ОСОБА_1 про відмову від проходження огляду у медичному закладі, не зазначено серії та номера протоколу, однак бере до уваги апеляційний суд заяву т.в.о. начальника ВАП УПП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції Пустовіта А., зі змісту якої вбачається, що вищевказане направлення на огляд водія було складене інспектором взводу № 2 роти № 2 УПП в Чернівецькій області лейтенантом поліції Ладанюком А. Г. до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 035108. Так, як гр. ОСОБА_1 відмовився їхати до ЧОНД для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, відповідно водія не було доставлено у заклад охорони здоров`я, саме тому і відсутні дані поліцейського в останній графі направлення, а є відмітка «не доставлявся».

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що була відсутня передбачена Законом України Про Національну поліцію, підстава для зупинення транспортного засобу, оскільки в матеріалах справи міститься постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1021304 від 17.09.2023 року, згідно якої водій ОСОБА_1 17.09.2023 року о 22 год 13 хв в м. Чернівцях по вул. Головна, 160 керуючи транспортним засобом марки «Turbo Daily», державний номерний знак НОМЕР_1 порушив вимоги дорожньої розмітки 1.1 суцільна лінія, чим порушив п. 8.5.1 ПДР України, за що відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП (а. с. 21).

Тим більше, що зазначені доводи не свідчать про необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В цій частині посилання захисника на висновки Верховного Суду викладені у адміністративній справі № 686/11314/17 не беруться судом до уваги, оскільки в цій постанові викладені інші обставини. Так, у вказаній постанові Верховним Судом надавалась оцінка повноваженням поліцейських вимагати у водія пред`явити документи передбачені п. 2.1 ПДР України з огляду на відсутність доказів порушення правил дорожнього руху.

Безпідставними, на думку апеляційного суду, є доводи захисника про те, що працівниками поліції під час складання протоколу, порушено інструкції про порядок освідчення осіб, які керуються транспортними засобами на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Так, з наданих суду матеріалів (відео) вбачається, що працівниками поліції у зв`язку із виявленням підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, останньому було озвучено ознаки сп`яніння, які у нього виявлено, роз`яснено та запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я з метою встановлення його стану. Тобто, вказану інструкцію поліцейським було дотримано, що спростовує вказані твердження апелянта про надумані ознаки сп`яніння.

Твердження про неналежність доказів, долучених до матеріалів справи, на що у своїй скарзі посилається апелянт, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.

Під час розгляду справи апеляційним судом апелянти не навели переконливих доводів, які б свідчили про відсутність в діях правопорушника, як події, так і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Керуючись ст.ст. 130, 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 адвоката Пригор В. А., залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 14 лютого 2024 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя

Чернівецького апеляційного суду В. П. Давній