Номер провадження: 33/813/37/24
Головуючий у першій інстанції Осіік Д. В.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя - Карташов О.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Мокана В.В.,

особи яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

адвоката Жовтана О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Жовтан Олександр Володимирович, на постанову Приморського районного суду міста Одеси від 28 липня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Приморського районного суду міста Одеси від 28 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Жовтан О.В., звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову скасувати у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою. Вказує, що в матеріалах справі відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Також вказує, що у ОСОБА_1 не було ознак наркотичного сп`яніння. Вважає, що відео, яке долучене до протоколу про адміністривтне правопорушення є неналежним доказом. Також вважає, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 було проведено з порушенням порядку проведення такого огляду. Зазначає, що у поліцейських не було законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження постанови суду, посилаючись на те, що суд першої інстанції розгляну справу за відсутності ОСОБА_1 не повідомивши його про час та місце розгляду справи. Про прийняте судове рішення ОСОБА_1 стало відомо лише 10 серпня 2023 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Жовтан О.В. доводи апеляційної скарги підтримали, надали суду пояснення, аналогічні, викладеним у скарзі. ОСОБА_1 зауважив, що суд першої інстанції розглянувши справу без його участі, не повідомивши його про час та місце розгляду справи, чим порушив його права, у тому числі й право на захист.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи, що судом першої інстанції справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , беручі до уваги, що копію оскаржуваної постанови було отримано захисником Донця В.А. 08 серпня 2023 року та подано апеляційну скаргу 10 серпня 2023 року, апеляційний суд приходить до висновку про визнання поважними причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та вважає за необхідне поновити цей строк.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенству права, законності, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Відповідно до ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі №676/752/17, від 21.03.2019 у справі №489/1004/17, від 30.01.2020 у справі №308/12552/16-а та у справі №482/9/17, від 06.02.2020 у справі №205/7145/16-а зробив наступні висновки:

«…закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи».

В матеріаліалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази отримання ОСОБА_1 судової повістки або повідомлення про місце і час розгляду справи.

Отже, суд першої інстанції, не маючи даних про сповіщення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи, в порушення вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зазначене порушення процесуальних норм є істотним оскільки перешкодило ОСОБА_1 скористатися його правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, в тому числі правом на захист.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови суду про притягнення такої особи до відповідальності.

На підставі викладеного, оскільки при розгляді справи суд першої інстанції порушив норми процесуального права, суд вважає за необхідне скасувати постанову Приморського районного суду міста Одеси від 28 липня 2023 року та прийняти нову постанову.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №427962 від 04.05.2023 року ОСОБА_1 , 04 травня 2023 року о 00 год. 01 хв. в місті Одеса, Французький бульвар, 53, керував транспортним засобом Mercedes-Benz 300 CE, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість рухів, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення правопорушення, яке полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення серія ААД №427962 від 04.05.2023 року підтверджується дослідженими апеляційним судом відеозаписом з портативного нагрудного відеореєстратора №471178.

З відеозапису вбачається, що поліцейський повідомив ОСОБА_1 , який перебував в автомобілі Mercedes-Benz 300 CE, д.н.з. НОМЕР_1 на місці водія (00:02:18), про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння та запропонував йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я (00:03:55) від чого ОСОБА_1 відмовився (00:04:31). Далі поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду та ознайомив з його правами (00:04:50), на що ОСОБА_1 відповів, що розуміє (00:05:07). Після чого ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом (00:06:14) та після складання протоколу про адміністративне правопорушення ознайомлено з його змістом (00:23:47).

Посилання апелянта на те, що долучений відеозапис не може бути належним доказом є безпідставними.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, статтею 251 КУпАП встановлені джерела доказів у справах про адміністративні правопорушення, при цьому вказаною нормою закону не встановлено вичерпний перелік документів чи інших джерел інформації, які можуть бути доказами.

Таким чином, відеозапис, який містить фактичні дані щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та має високу інформативність, є належним та допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено ст. 251 КУпАП, крім того суду не наведено обставин, які б могли поставити під сумнів його достовірність.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність доказів керування ним транспортним засобом апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки з дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейським не заперечував факту керування ним транспортним засобом Mercedes-Benz 300 CE, д.н.з. НОМЕР_1 та на питання про зупинку траснпортного засобу під його керуванням відповів: Так (00:02:34).

Вищевказані доводи апеляційної скарги також суперечать іншим доводам цієї ж апеляційної скарги, в якій апелянт вказує на відсутність підстав для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 (а.с. 23).

Твердження в апеляційній скарзі про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 є необґрунтованими, оскільки з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що його було зупинено поліцейськими під час дії комендантської години.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині порушення порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103.

У пункті 4 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції N 1452/735 від 09.11.2015 року зазначено ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктом 7 зазначеної Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно з п. 12 Інструкції У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Таким чином, оскільки у ОСОБА_1 працівники поліції виявили ознаки наркотичного сп`яніння, які передбачені в пункті 4 розділу I Інструкції N 1452/735 від 09.11.2015 року, працівники поліції обґрунтовано пропонували йому пройти огляд у закладі охорони здоров`я відповідно до п. 12 Інструкції.

Доводи апеляційної скарги в частині невручення ОСОБА_1 направлення на проходження огляду у закладі охорони здоров`я є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження вказаного огляду, що зафіксовано на відеозаписі з портативного нагрудного відеореєстратора №471178.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги щодо порушення порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 є необґрунтованими.

Враховуючи викладене, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України підтверджуються зібраними по справі доказами. Підстави вважати вказані докази неналежними у суду апеляційної інстанції відсутні.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, суд приходить до висновку, що твердження ОСОБА_1 з приводу відсутності в його діях ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю наявних в матеріалах справи доказів.

При цьому апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд вважає, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, апеляційний суд вважає що підлягає застосуванню адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка є безальтернативною.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а постанова Приморського районного суду міста Одеси від 28 липня 2023 року скасуванню із прийняттям нової постанови.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду міста Одеси від 28 липня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Жовтан Олександр Володимирович, задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду міста Одеси від 28 липня 2023 року скасувати, прийняти у справі нову постанову.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Ю. Карташов