Номер провадження: 33/813/1044/24
Головуючий у першій інстанції Осіік Д.В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

28.05.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Коновалової В.А.,

за участю секретаря судового засідання Чеботар А.Г.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 01 березня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст постанови суду першої інстанції

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 01 березня 2024 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Приморського районного суду м. Одеси від 01 березня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга вмотивована тим, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. За кермом перебував ОСОБА_3 Пройти огляд погодився не як водій. Поліцейським проігноровані прохання залучити до участі свідка ОСОБА_3 , пояснення свідків написані поліцейським. Також не роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом.

Пояснення свідків суперечать змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Надані свідком ОСОБА_4 докази не можуть вважатись належними.

Апеляційним судом, у відповідності до положень ч. 5 ст. 294 КУпАП ОСОБА_1 та його захисник Литовченко Д.С. повідомлялись про дату, час та місце судового засідання.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Литовченко Д.С., які приймали участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає необхідним зазначити таке.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За змістом пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до суду надано протокол серії ААД № 536268 від 20.09.2023 року.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 536268 від 20.09.2023 року, 20.09.2023 року о 00 годині 50 хвилин в м. Одеса, Старосінна площа 1А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest 7510. Результат 2,21%, тест № 1467.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується доказами, наявними у справі про адміністративне правопорушення, а саме даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 536268 від 20.09.2023 року з додатками, відеозаписами з портативних відео реєстраторів, а також показами свідків.

Апеляційний суд не може погодитись з висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити таке.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і під час розгляду справи судом першої інстанції, та апеляційного перегляду ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ст. 251 КУпАП).

Згідно висновків Верховного Суду, викладених у справі № 216/5226/16-а притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 536/1703/17.

До матеріалів справи на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 долучені докази: протокол про адміністративне правопорушення, чек газоаналізатора драгер, відповідно до якого результат проведеного 20.09.2023 року огляду ОСОБА_1 склав 2,21 %; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмові пояснення свідка ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 ; направлення на огляд водія транспортного засобу від 20.09.2023 року; два CD-RW диски з відеозаписами.

З наданих до матеріалів справи дисків з відеозаписами, зокрема відеозапису з нагрудної камери № 474485 вбачається, що 20.09.2023 року в м. Одеса, Старосінна площа 1А, до припарковано транспортного засобу, біля якого перебували люди (в подальшому з`ясовано що біля водійської двері перебуває ОСОБА_1 , а біля відкритого багажника ОСОБА_3 ), під`їхав автомобіль патрульної служби з якого вийшов поліцейський та, підійшовши до транспортного засобу, спитав хто водій, у відповідь ОСОБА_3 відповів «я водій».

На питання працівника поліції хто керував транспортним засобом ОСОБА_1 відповів « ОСОБА_6 ». Пояснив, що вони приїхали, ОСОБА_6 керував транспортним засобом, потім ОСОБА_1 прийшов та хотів просто погрітися, ОСОБА_6 завів транспортний засіб та ОСОБА_1 сів за кермо, а далі нічого не робив, лише включив обігрівач.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_1 неодноразово категорично заперечував факт керування автомобілем, що підтверджується відеозаписами з бодікамер № 474485, 474899, які долучені до матеріалів справи. На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння, при цьому, не заперечуючи факт перебування в стані алкогольного сп`яніння, висловлював незгоду, зазначаючи, що не керував транспортним засобом. Заперечував проходження огляду в якості водія. В подальшому після роз`яснень поліцейського про можливість довести вказані обставини у суді погодився та пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора драгер.

В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив в графі для пояснень «не був за кермом даного транспортного засобу, просто присів погрітися, у мене є свідок».

Щодо долучених до матеріалів справи письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 колегія суддів враховує доводи апеляційної скарги в цій частині щодо написання вказаних пояснень працівником поліції та лише підписання готового тексту пояснень свідками, та враховуючи, що вказані особи допитувались судом першої інстанції під час розгляду справи в якості свідків, повідомлені судом про кримінальну відповідальність за надання неправдивих пояснень, що підтверджується технічним записом судових засідань, апеляційним судом беруться до уваги пояснення свідків, надані у судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Свідок зауважив, що заїхав «проти шерсті», припаркувався. Пізніше пішли купили булочки сіли в транспортний засіб і їли, підійшли двоє осіб з громадського формування, почали світити в очі, змусили відкрити багажник. Через деякий час під`їхали працівники поліції. ОСОБА_1 сидів на водійському сидінні, рух не починав. Зазначає, що саме ОСОБА_3 приїзжав на місце, паркував транспортний засіб і в подальшому з місця вони не їхали.

Так, свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що перебував на патрулюванні у складі громадського формування з охорони правопорядку разом зі ОСОБА_5 , проводячи огляд іншої машини, побачив, що транспортний засіб порушив правила дорожнього руху, а саме їхав проти напрямку руху, після чого зупинився. Бачив як особи виходять з транспортного засобу та направляються в напрямку пекарні, потім повернулись. Хто керував транспортним засобом не бачив. Після підійшов до транспортного засобу та побачив, що ОСОБА_1 сидів за кермом.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що перебував на патрулюванні у складі громадського формування з охорони правопорядку, побачив, що транспортний засіб порушив правила дорожнього руху, вони були на відстані 100-150 метрів від автомобіля, побачили що машина рухається не по полосі та запаркувалась. Через 10-15 хвилин підійшли до автомобіля, він був заведений і включена задня передача. У період часу з моменту коли транспортний засіб запаркувався до того моменту коли свідок підійшов до транспортного засобу він не бачив чи рухався транспортний засіб та чи виходили з транспортного засобу особи.

З викладеного вбачається, що згідно пояснень свідка ОСОБА_3 до зупинки транспорного засобу керував останнім він, після повернення з магазину на водійському сидінні перебував ОСОБА_1 та транспортний засіб рух не починав.

Як роз`яснено у пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 404/4467/16-а зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу у просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Таким чином керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу у рух та зворушення з місця.

Будь-яких належних доказів, зокрема відеозапису з нагрудної камери, або поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_7 не підтверджуються обставини керування транспортним засобом ОСОБА_1 до того як автомобіль був припаркований, таких доказів суду не надано, а також відсутні будь-які докази руху транспортного засобу в той момент коли ОСОБА_1 перебував за кермом останнього після зупинки.

Належних та достатніх доказів у справі, якими зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Даний факт ОСОБА_1 категорично заперечувався одразу на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення, факт керування вказаним транспортним зобом як під час складання протоколу, так і в суді першої інстанції визнавався іншою особою - свідком ОСОБА_3 , однак вказані обставини не враховані.

Наявний в матеріалах справи відеозапис, який зроблений свідком не підтверджує обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Докази зупинки поліцейськими або свідками транспортного засобу Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 на вказаному відеозаписі відсутні.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

За встановлених обставин апеляційний суд приходить до переконання, що доводи апеляційної інстанції заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в абзаці другому п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява №39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

У справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№ 46477/99) ,Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

При цьому, суд немає права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Таким чином, на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження наявних в матеріалах справи доказів, керуючись принципами презумпції невинуватості, загальними принципами здійснення судочинства, враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, апеляційний суд вважає недоведеним належними та допустимими доказами наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Враховуючи викладене, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 01 березня 2024 року, у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 01 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Коновалова