Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її захисника Давидова О.В. на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнута до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП із накладенням на неї адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту на строк 5 діб, стягнуто із неї на користь держави 536 гривень 80 копійок судового збору.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнана винною за те, що 30 червня 2023 року, біля 28 год 20 хв, у місті Луцьку, біля будинку №12 по вулиці Захарова, висловлювалась нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 та образливо чіплялась до неї.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 та її захисник Давидов О.В. подали апеляційну скаргу, в якій просили поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки про її існування ОСОБА_1 дізналась лише 05.12.2023.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, доходжу висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню з таких підстав.

У своєму клопотанні апелянти просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, зазначаючи, що ОСОБА_1 в судове засідання не викликалась. А про існування оскаржуваної постанови дізналась тільки 05 грудня 2023 року.

Однак такі доводи повністю суперечать вимогам ч.2 ст.294 КУпАП, згідно з якими постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Отже, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не з моментом отримання особою копії постанови.

21 вересня 2023 року під час розгляду справи у Луцькому міськрайонному суді Волинської області ОСОБА_1 була відсутня (а.с.15).

В даній справі відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП строк на апеляційне оскарження закінчився 02 жовтня 2023 року (з урахуванням неробочих днів).

Апеляційну скаргу на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 вересня 2023 року ОСОБА_1 та її захисник подали лише 04 січня 2024 року через систему «Електронний суд», тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження, який закінчився 02 жовтня 2023 року (з урахуванням неробочих днів).

Отже, апелянти пропустили більш як на три місяці строк апеляційного оскарження, визначений положеннями ч.2 ст.294 КУпАП.

Доводи клопотання про те, що ОСОБА_1 не викликалась в судове засідання, і про існування постанови дізналась 05.12.2023 не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки такі доводи повністю суперечать приписам ч.2 ст.294 КУпАП та матеріалам даної справи.

Так, в матеріалах справи знаходиться довідка про доставку документу «Судова повістка про виклик до суду» на 21.09.2023 10:00:00 одержувачу ОСОБА_1 на номер телефону НОМЕР_1 . Доставлено 17.07.2023 21:02:25 (а.с.14).

Також згідно телефонограми від 17.07.2023 ОСОБА_1 на номер телефону НОМЕР_1 повідомлялась про судове засідання на 10-00 год 21.09.2023 (а.с.13).

Вказаний номер телефону, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, як номер належний ОСОБА_1 , а також у рапорті (а.с.1, 2).

Отже, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не ґрунтуються на приписах чинного законодавства, оскільки суперечать вимогам ч.2 ст.294 КУпАП та не відповідають матеріалам справи, а тому клопотання до задоволення не підлягає.

Також апеляційний суд звертає увагу, що постановою Волинського апеляційного суду від 28 грудня 2023 року вже було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 вересня 2023 року щодо неї і апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала.

Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями ч.2 ст.294 КУпАП визначено, що апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Підсумовуючи наведені обставини та положення ч.2 ст.294 КУпАП, необхідно відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 та її захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 та повернути апеляційну скаргу особам, які її подали.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 та її захисника Давидова О.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особам, які її подали.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов