ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5570/23
Провадження № 3/210/44/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 січня 2024 року

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Скотар Р.Є., розглянувши матеріал, який надійшов з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 , які полягали в порушенні вимоги п. 2.9 а ПДР України, кваліфіковані за частиною 1 ст.130 КУпАП за ознаками керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення від 02 жовтня 2023 року серії ААД №624892, 02.10.2023 о 22.00 год. в м. Кривий Ріг, Металургійний район, пр. Гагаріна 54В, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Golf днз НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому порядку пройшов на місці зі згоди водія за допомогою приладу Drager Alkotest 6820ARHJ-0267 , проба позитивна, яка складає 0,79% проміле, тест №1089. Порушення зафіксовано 471657, 471644, факт руху пояснення свідка.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

До початку судового засідання, 20 листопада 2023 року від захисника ОСОБА_1 адвоката Артеменко О.В. надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

В поданому клопотанні захисник Артеменко О.В. зазначила, що жоден файл, ані з відео реєстратора, ані з власних мобільних телефонів патрульних не містить відеозапису, на якому б було зафіксовано рух автомобіля та, в свою чергу керування будь-яким транспортним засобом ОСОБА_1 .

Крім того, зазначає, що є незрозумілим зазначений час фіксації руху водія у стані алкогольного сп`яніння, оскільки запис з відео реєстратора починається о 22.23 год. з того, що патрульні поліцейські підходять до ОСОБА_1 , який сидить на лавочці біля зупинки «98-ий квартал» та спілкується з працівниками поліції, які приїхали за його викликом, через побиття. Патрульні поліцейські опитують ОСОБА_1 та пропонують пройти огляд на стан сп`яніння на місці на що останній погоджується. Всі інші відео файли містять перемовини працівників швидкої допомоги з поліцейськими. З урахуванням того, що відповідальність водіїв за ст. 130 КУпАП настає саме за керування транспортним засобом, зазначає, що в даному конкретному випадку рух автомобіля під керуванням ОСОБА_1 не зафіксований.

Зазначає, що в протоколі зазначено, що свідки не залучались, але до матеріалів справи долучено пояснення громадянина ОСОБА_2 , в яких зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння о 22.00 год., хоча о 22.00 год. ОСОБА_1 ще не пройшов огляд на стан сп`яніння.

Крім того, звертає увагу, що патрульні не зупиняли транспортний засіб та направлення до медзакладу ОСОБА_1 не надавали, а провели огляд останнього на зупинці громадського транспорту, що нічим не передбачено.

Враховуючи допущенні працівником поліції порушення під час проведення процедури огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння, просила суд справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні 12.01.2024 року захисник Артеменко О.В. підтримала письмове клопотання, додатково зазначила, що патрульними поліцейськими ОСОБА_1 не було вручено направлення на огляд водія та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, оскільки ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду, йому працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Враховуючи викладене, просила справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши в судовому засіданні надані до справи докази, приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Наведене вказує на те, що при розгляді зазначеного вище правопорушення повинні застосовуватись принципи кримінального судочинства. У зв`язку із цим при розгляді справи про адміністративне правопорушення, при наданні оцінки доказам та вирішенні питань про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне застосовувати відповідні положення кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо сутності адміністративного правопорушення, яке за своєю юридичною природою фактично є обвинуваченням.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість.

Стосовно доводів захисника, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, поліцейськими не надано жодних доказів, які б доводили факт керування транспортним засобом, суд вважає доводи обґрунтованими з огляду на наступне.

Пунктом 1.3. ПДР України, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, чинне законодавство передбачає, що до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП може бути притягнена особа, яка є водієм і керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

З відеозаписів, переглянутих в судовому засіданні встановлено, що на жодному з відеозаписів не зафіксовано наявність автомобіля Volkswagen Golf днз НОМЕР_1 , докази того, що ОСОБА_1 02.10.2023 року о 22:00 год. керував транспортним засобом на відеозаписах відсутні.

Досліджений відеозапис «clip-0», «clip-3» розпочинається з моменту, коли патрульні поліцейські підходять до ОСОБА_1 , який сидить на зупинці громадського транспорту, тримається за ногу, зазначає, що в нього пекуть очі і він нічого не бачить. Транспортний засіб Volkswagen Golf днз НОМЕР_1 на відеозаписі відсутній. Відеозаписом не зафіксовано перебування ОСОБА_1 на місці водія будь-якого автомобіля.

Суб`єктом відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є лише водій транспортного засобу, тобто особа, яка ним керує. Тобто предметом доказування між іншим є і те, що певна особа керувала транспортним засобом будучи в стані алкогольного (наркотичного, тощо) сп`яніння, або за певними ознаками можна вважати, що перебувала в такому стані при відмові від проходження відповідного огляду.

Таким чином, з огляду на відсутність у матеріалах адміністративної справи доказів керування 02.10.2023 року о 22:00 год. ОСОБА_1 транспортним засобом, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не можна вважати суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд критично оцінює письмові пояснення ОСОБА_2 , оскільки з дослідженого відеозапису вбачається, що працівники поліції не встановили особу свідка, будь-яких документів на підставі яких можливо засвідчити особу не запрошували при відібранні пояснень. Пояснення не містять інформації щодо документів на підставі яких працівники поліції засвідчили особу ОСОБА_2 ..

Крім того, відеозаписом не зафіксовано відібрання пояснень у свідка ОСОБА_2 , тому з відеозапису неможливо встановити, інспектор поліції викладав пояснення зі слів свідка чи на власний розсуд, які саме пояснення надавав ОСОБА_2 . Текст письмових пояснень викладений інспектором патрульної поліції і лише підписаний ОСОБА_2 ..

Суд звертає увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення в графі свідки не зазначено особу ОСОБА_2 , у відповідній графі протоколу вказано, що свідки не залучались.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що долучені до матеріалів справи пояснення ОСОБА_2 є недопустимим та недостовірним доказом.

Щодо доводів захисника, що ОСОБА_1 був не згоден з результатом огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п.9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З досліджених відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 очікували лікарі швидкої допомоги з метою госпіталізації. Після проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на зупинці громадського транспорту, ОСОБА_1 не було роз`яснено його право на проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі в разі незгоди з результатом огляду.

Також, відеозаписом не зафіксовано, що ОСОБА_1 був ознайомлений з результатом огляду на стан сп`яніння та згоден з його результатом, і суд звертає увагу, що ОСОБА_1 зазначав, що у нього пекуть очі та він нічого не бачить, оскільки невідомою особою відносно нього було застосовано сльозогінний газ.

Крім цього, відеозаписом не зафіксовано результат тесту спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820 ARНJ 0267.

Беручи до уваги вищевикладене, огляд водія на стан сп`яніння повинен був проводитись лікарем закладу охорони здоров`я, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водія транспортного засобу, та поліцейський зобов`язаний був забезпечити доставку ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я, тому огляд на стан сп`яніння є недійсним відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу на наступні обставини.

Згідно п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 за № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до п. 1 розділу VII Інструкції, під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам.

Згідно п. 2 розділу VII Інструкції, поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Однак, дослідивши диск з відеозаписами долучений до матеріалів справи, суд звертає увагу, що долучений відеозапис фрагментарний, епізодичний, не є безперервним, відеозаписом не зафіксовано результат тесту спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820 ARНJ-0267, тобто не містить усіх обов`язкових відомостей для об`єктивного розгляду справи, що суперечить п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що даний доказ не відповідає вимогам достовірності.

Суд звертає увагу, що у направленні для проходження огляду на стан сп`яніння відсутній підпис ОСОБА_1 про отримання направлення на огляд. Досліджений відеозапис також не містить інформації про вручення ОСОБА_1 направлення для проходження огляду на стан сп`яніння, на що звертала увагу захисник Соловей Р.Р. та що свідчить про те, що у встановленому законом порядку водія не направлено на проходження огляду на стан сп`яніння, таким чином поліцейськими було порушено порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Окрім цього, пунктом 10 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, передбачено, що акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Проте, інспектором поліції акт огляду складено в одному примірнику, ОСОБА_1 копію акта огляду не надано. В акті огляду, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення відсутній підпис ОСОБА_1 про отримання копії акта огляду, будь-яких інших доказів про вручення примірника акта огляду матеріали адміністративної справи не містять, таким чином поліцейськими було порушено порядок огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння. На відеозаписах, досліджених у судовому засіданні не зафіксовано факт ознайомлення ОСОБА_1 з даним Актом та, відповідно, факт підпису ним даного Акту, оскільки ОСОБА_1 зазначав, що в нього печуть очі, він нічого не бачить та чекає на надання швидкої медичної допомоги.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення відповідний запис про відсторонення від керування автомобілем відсутній, як і відсутні в матеріалах справи протокол про відсторонення від керування автомобілем, або передачу його для керування іншій особі, що також ставить під сумнів обставини, викладені у протоколі щодо ОСОБА_1 ..

Частиною 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

При цьому сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі, у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, а обставини викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у суду.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки обставини, викладені у протоколі, не підтверджуються сукупністю доказів, тому, протокол не відповідає вимозі його достовірності.

Суд приходить до висновку, що надані матеріали адміністративної справи є суперечливими, не відповідають критеріям достовірності та належності, таким чином відсутні докази, які можуть свідчити «поза розумним сумнівом» про винуватість ОСОБА_1 порушенні ним п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини

Враховуючи вищевикладене, склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП є недоведеним поза розумним сумнівом.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

Приймаючи дане рішення, суддя керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення .

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу.

Суддя: Р. Є. Скотар