Миколаївський апеляційний суд
Справа № 23-з/812/34/24 Суддя апеляційного суду
Категорія: визначення підсудності Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В., розглядаючи подання голови Жовтневого районного суду Миколаївської області Глубоченка С.М. про направлення матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, до іншого суду,

в с т а н о в и л а:

до Миколаївського апеляційного суду надійшло подання голови Жовтневого районного суду Миколаївської області Глубоченка С.М. про визначення підсудності матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Як вбачається з подання, 03.04.2024 року до Жовтневого районного суду Миколаївської області з Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшли матеріали відносно ОСОБА_1 щодо вчинення адміністративного правопорушення, пов?язаного з корупцією, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

15.05.2024 р. Жовтневим районним судом Миколаївської області постановлено направити матеріали справи про адміністративне правопорушення до Миколаївського апеляційного суду, для визначення підсудності, так як розгляд даного провадження у Жовтневому районному суді Миколаївської області є неможливим, оскільки ОСОБА_1 обіймала посаду секретаря судового засідання Жовтневого районного суду Миколаївської області.

Водночас, у поданні зазначено, що положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, не містять поняття відводу судді чи неможливості розгляду справи в конкретному суді, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання притягнення до адміністративної відповідальності працівника апарату суду, що суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права. У зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов висновку, щодо можливості до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме положення ст. 34 КПК України.

Дослідивши подання та матеріали справи, вважаю, що подання задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження суду при розгляді конкретної справи визначені відповідним процесуальним законом, зокрема у справах про адміністративні правопорушення - КУпАП, який містить норми як матеріального, так і процесуального права.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 257 КУпАП протокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення. Протокол про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, разом з іншими матеріалами у триденний строк з моменту його складення надсилається до місцевого загального суду за місцем вчинення такого правопорушення.

Частиною 3 статті 257 КУпАП передбачено, що у разі вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, службовою особою, яка працює в апараті суду, протокол разом з іншими матеріалами надсилаються до суду вищої інстанції для визначення підсудності.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 звільнена з посади секретаря судового засідання Жовтневого районного суду Миколаївської області з 25.10.2023 р. за взаємною домовленістю сторін (наказ № 158 к/ка від 24.10.2023 р.), тобто станом на 03.04.2024 р. (день надходження матеріалів до суду) ОСОБА_1 не є службовою особою Жовтневого районного суду Миколаївської області та не працює в апараті цього суду.

Доводи апелянта в частині можливості застосування аналогії з кримінально-процесуальним законодавством, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

За загальним правилом, аналогією закону є застосування до неврегульованих конкретною нормою правовідносин норми закону, яка регламентує подібні відносини. Необхідність застосування даного прийому обумовлена тим, що рішення по будь-якій справі обов`язково має мати правову підставу.

Аналогія закону та аналогія права допускається для застосування судом виключно з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів осіб та лише у випадку взагалі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини.

З огляду на викладене, застосування аналогії права в даному випадку є неприйнятним, оскільки це порушувало б загальні принципи судочинства.

Враховуючи наведене, матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП слід повернути до Жовтневого районного суду Миколаївської області.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 7, 257, 276 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП повернути до Жовтневого районного суду Миколаївської області.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Чебанова-Губарєва