ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/1344/24

Провадження № 3/293/827/2024

18 вересня 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суду Житомирської області у складі судді Лось Л.В.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2024 року на адресу суду від ВПД №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 920998 від 13.09.2024, вбачається що 13.09.2024 близько 20 год 20 хв за адресою АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_1 , ображав свого брата ОСОБА_2 та його дружину ОСОБА_3 словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне насильство, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про повернення матеріалів про адміністративне правопорушення для належного оформлення, з таких підстав.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Норма ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Зазначена норма закону є бланкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів.

Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Частинами 2, 3 статті 3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Отже, суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, є особи визначені Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Згідно фабули протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 920998 від 13.09.2024 зазначається однією з потерпілих ОСОБА_3 .

Проте з матеріалів справи не вбачається, що особа правопорушник та потерпіла ОСОБА_3 перебувають у родинних відносинах також не вбачається, що дані особи проживають за однією адресою.Крім того також відсутні докази того, що потерпілий ОСОБА_2 є братом особи, яка притягається до адмінністравтиної відповідальності.

Отже до матерілів справи по адмінінстарвтине правопорушення органом поліції не долучені докази, що ОСОБА_1 є суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 173- 2 КУпАП.

За змістом ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах (далі - органи поліції), матеріалів про адміністративні правопорушення передбачено "Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції", затвердженої наказом Міністра МВС України N 1376 від 06.11.2015 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за N 1496/27941 (далі Інструкція N 1376).

Згідно з п. 9 Розділу II. Документування адміністративних правопорушень Інструкції N 1376 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі "дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення" - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Згідно фабули протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 920998 від 13.09.2024 вбачається наявність двох потерпілих осіб: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Однак,до матеріалів справи не додані жодні пояснення ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 12 Розділу II. Документування адміністративних правопорушень Інструкції N 1376 до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення може бути підписано також цими особами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 920998 від 13.09.2024 вбачається в графі «Підпис посадової особи органу поліції, який склав протокол» наявний лиш підпис та не містить інформації про посадову особу органу поліції, яка склала протокол.

Відповідно до п. 8 Розділу II. Документування адміністративних правопорушень Інструкції N 1376 до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 920998 від 13.09.2024 останній не містить ні дати ні ПІБ особи, яка отримала другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах "Малофєєва проти Росії" ("Malafeyeva у Russia", рішення від 30 травня 2013 року, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin у. Russia" заява N 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має: права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

У п. 12 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 за N 11 вказано, що норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

За таких умов та враховуючи, що фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, є неповними, суд дійшов висновку про необхідність повернення адміністративного матеріалу для належного оформлення.

Конституційний Суд України у рішення N 2-рп/2015 від 31.03.2015 роз`яснив, що положення ч. 2 ст. 294 КУпАП щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене ч. 1 ст. 284 цього кодексу, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у статті 241 цього кодексу, про закриття справи.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 256, 278 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП повернути до ВПД № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області для належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Людмила ЛОСЬ