Справа № 364/562/24
Провадження № 3/364/220/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2024 року, суддя Володарського районного суду Київської області Ткаченко О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли відбатальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, за ст.ст. 173, 173, 178 ч. 3, 185, 185 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 329863 від 28.07.2024 року, громадянин ОСОБА_1 28.07.2024 року о 13 годин 30 хвилини, в селищі Володарка, за адресою вул. Коцююбинського, виражався нецензурною лайкою до працівників поліції, внаслідок чого порушував громадський порядок і спокій громадян, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 329554 від 30.07.2024 року, громадянин ОСОБА_1 30.07.2024 року о 21 годині 40 хвилини, в селищі Володарка, по вул. Коцююбинського, перебував в громадському місці, а саме на «АЛЕЇ» у п`яному вигляді, чим ображав людську гідність та громадську мораль, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 178 КУпАП. Дане правопорушення громадянин ОСОБА_1 вчинив двічі протягом року.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 329862 від 28.07.2024 року, громадянин ОСОБА_1 28.07.2024 року о 01 годин 58 хвилини, в селищі Володарка, за адресою вул. Коцююбинського, не виконав неодноразову законну вимогу про припинення правопорушення, виражався нецензурною лайкою в сторону працівників поліції, поводив себе зухвало та нахабно, чим вчинив правопорушення ст. 185 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 329553 від 30.07.2024 року, громадянин ОСОБА_1 30.07.2024 року о 21 годині 40 хвилини, в селищі Володарка, за адресою вул. Коцююбинського, 14, висловлювався нецензурною лайкою в адресу працівників поліції та перехожих, чим порушив порушував громадський порядок і спокій громадян, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 329555 від 30.07.2024 року, громадянин ОСОБА_1 30.07.2024 року о 21 годині 46 хвилини, в селищі Володарка, за адресою вул. Коцююбинського, вчинив злісну непокору працівникам поліції, а саме висловлювався нецензурною лайкою в бік працівників поліції та перехожих, намагався затіяти бійку з працівниками поліції, чим вчинив правопорушення ст. 185 КУпАП.

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 08.03.2018 року у справі «Михайлов проти України», від 06.10.2022 року у справі «Бантиш проти України», від 06.10.2022 року у справі «Пушкарьов проти України», щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, не з`явився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав.

Заслухавши пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення і доданих до нього матеріалах, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (статті 252 КУпАП), вирішуючи справу, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 173 КУпАП, дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, - тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 173, КУпАП, підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАД № 329863 від 28.07.2024; серії ВАД № 329553 від 30.07.2024; копіями протоколів про адміністративне затримання серії АЗ № 110894 від 28.07.2024, серії АЗ № 110795; рапортами поліцейських батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП від 28.07.2024 та 30.07.2024.

Вказані докази є належними, допустимими та в своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 173 КУпАП.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 КУпАП, як дрібне хуліганство.

Визначаючи вид адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, його майновий стан, відсутність обставини, що пом`якшують відповідальність та наявність обставин, що обтяжують відповідальність, а також враховуючи положення ч. 2 ст. 36 КУпАП де вказано, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, у справах які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, приходжу до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді арешту в межах строку передбаченого санкцією статті, оскільки саме такий вид стягнення зможе забезпечити його виправлення.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень передбачених ст. 185 КУпАП слід зазначити.

Згідно статті 185 КУпАП, - злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку - тягне за собою накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського під час виконання ним службових обов`язків, а також в учиненні таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця через їхню участь в охороні громадського порядку.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законним розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні останнім службових обов`язків. Тобто, у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, і найголовніше, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог співробітника поліції, або ж в непокорі.

Отже для притягнення особи до відповідальності за непокору працівникам поліції потрібна наявність одночасно таких умов:

-поліцейський має бути при виконанні службових обов`язків. Про перебування його при виконанні робимо висновок із: форменого одягу, нагрудного знаку, пред`явленого службового посвідчення;

-непокора має бути злісною (тобто правопорушник має не виконувати вимоги, які наполегливо та неодноразово озвучені працівником поліції);

-вимога поліцейського має бути правомірною.

Недотримання хоча б одного із наведених критеріїв унеможливлює притягнення особи до адміністративної відповідальності за невиконання вимог поліцейського.

При цьому суддя звертає увагу, що злісну непокору законному розпорядженню або вимозі необхідно відрізняти від захисту особою своїх прав. Відповідно до ст.185КУпАП підставою для притягнення до адміністративної відповідальності повинна бути злісна непокора лише законному розпорядженню або вимозі працівника поліції. Отже, непокора розпорядженню або вимозі, що суперечать закону або не передбачені ним, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення має бути чітко вказано, які саме законні вимоги працівника Національної поліції особа не виконала. Не зазначення цього де-юре свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 329862 від 28.07.2024 року, вказано, що громадянин ОСОБА_1 28.07.2024 року о 01 годин 58 хвилини, в селищі Володарка, за адресою вул. Коцююбинського, не виконав неодноразову законну вимогу про припинення правопорушення, виражався нецензурною лайкою в сторону працівників поліції, поводив себе зухвало та нахабно.

В протоколі про адміністративне правопорушення ВАД № 329555 від 30.07.2024 року, вказано, що громадянин ОСОБА_1 30.07.2024 року о 21 годині 46 хвилини, в селищі Володарка, за адресою вул. Коцююбинського, вчинив злісну непокору працівникам поліції, а саме висловлювався нецензурною лайкою в бік працівників поліції та перехожих, намагався затіяти бійку з працівниками поліції.

Водночас у даних протоколах про адміністративні правопорушення належним чином не конкретизовано суть правопорушення, оскільки не зазначено яким нормативним актом передбачено законність вимоги поліцейського при виконанні ним службових обов`язків натомість диспозиція статті 185 КУпАП є бланкетною нормою Закону. Не вказано яке правопорушення (неправомірні дії) вчинив ОСОБА_1 та в чому конкретно полягала злісна його непокора такій вимозі, що є невід`ємною частиною об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КУпАП слід зазначити.

Органами поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 178 КУпАП.

Разом з тим, ч. 3 ст. 178 КУпАП встановлює відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або появу в громадських місцях у п`яному вигляді.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у появі в громадських місцях у нетверезому стані, що ображає людську гідність і громадську мораль, під якою необхідно розуміти: поведінку особи у стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо); коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо); через сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів, звідси нестійкість, хитка хода); п`яний повністю безпорадний (у непритомному стані). До того ж не має значення вид ужитого напою, що містив алкогольну складову (це може бути пиво або інший слабоалкогольний напій), які не віднесені до спиртних напоїв та розпивання яких у громадських місцях не заборонено.

Не можна притягувати до адміністративної відповідальності тільки за сам факт появи у п`яному вигляді у громадському місці, якщо поведінка особи при цьому є пристойною.

Об`єктивна сторона саме ч. 3 ст. 178 КУпАП полягає у вчинені дій особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або появу в громадських місцях у п`яному вигляді.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі прямого або непрямого умислу.

Суб`єктом правопорушення може бути особа, якій виповнилося 16 років.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 178 КУпАП можливе лише у випадку наявності всіх елементів складу адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Отже, суд розглядає справу про адміністративне правопорушення лише в межах обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, його фабула викладена наступним чином « ОСОБА_1 30.07.2024 року о 21 годині 40 хвилини, в селищі Володарка, по вул. Коцююбинського, перебував в громадському місці, а саме на «АЛЕЇ» у п`яному вигляді, чим ображав людську гідність та громадську мораль, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 178 КУпАП. Дане правопорушення громадянин ОСОБА_1 вчинив двічі протягом року». Однак у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено кваліфіцуючої ознаки, а саме те, що ОСОБА_1 двічі протягом року притягувався до відповідальності за дії передбачені ч. 1 ст. 178 КУпАП, як того вимагають положення ч. 3 ст. 178 КУпАП. Тобто, у протоколі про адміністративне правопорушення не викладено об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 178 КУпАП. Окрім цього до протоколу про адміністративне правопорушення не приєднано доказ, який би міг вказати на те, що громадянин ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно п. 9 Розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06.11.2015 року N 1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі "дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення" - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Таким чином, всупереч вимогам чинного законодавства, фабула правопорушення у протоколі не відповідає диспозиції ч. 3 ст. 178 КУпАП.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 178 КУпАП.

Слід зазначити, що згідно із ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Вирішуючи справу, суд враховує, що лише вимога суб`єкта владних повноважень, що ґрунтується на законі, має наслідком її виконання, висування ж вимоги, що не продиктована об`єктивними передумовами і наповнена лише формальним змістом, не є підставою для її виконання за рахунок шкоди для особистих інтересів особи.

Означені вимоги суб`єкта владних повноважень не повинні межувати із свавіллям та з незаконним посяганням на права та обов`язки людини.

Враховуючи зазначене, суддя зауважує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена достатніми, належними та допустимими доказами.

Суддя зауважує, що статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161. Series А заява № 25).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «АЛЛЕНЕ де Рібермон про Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Суддя також наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Отже, судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 605,60 грн., підлягає стягненню із ОСОБА_1 .

Беручи до уваги практику Європейського Суду з Прав Людини, зокрема справу "Швидка проти України" від 30.01.2015 року, дану постанову на виконання слід направити після набрання нею законної сили.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.1,7,9, 173, 185, 245, 247, 251-252, 280, 283-285 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Його ж визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , положення ч. 2 ст. 36 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді 10 (десять) діб адміністративного арешту. Строк адміністративного арешту відраховувати з моменту звернення постанови до виконання.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. ст. 185, 185 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 3 ст. 178 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок на такий рахунок:

отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106;

код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783;

банк отримувача - Казначейство України (ЕАП);

рахунок отримувача - UA0026001;

код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Копію постанови, після набрання постановою законної сили, направити добатальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України - для виконання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Суддя О. В. Ткаченко

Постанова набрала законної сили з "_____" __________20__ року.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці.