ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справа та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчак В.Я. за участю секретаря судового засідання Філіпчука Я.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Гуцула А.І. на постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15 квітня 2024 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,-

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказану постанову захисник Гуцул А.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У своїй скарзі апелянт посилається на те, що постанова районного суду є незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що протоколом про адміністративне правопорушення у вину ОСОБА_1 ставиться відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак з відеозапису поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, про що неодноразово повідомляв поліцейським та лікарю і вказував, що не може здати біологічне середовище - сечу, оскільки страждає хронічним захворюванням нирок.

Окрім того, апелянт звертає увагу, що ОСОБА_1 погодився здати кров для проведення дослідження, що свідчить про відсутність в його діях об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме ознаки відмови від проходження огляду, тобто п. 2.5 ПДР України.

Обставини, встановлені Судом першої інстанції.

Згідно оскаржуваної постанови, 20.12.2023 року о 14:54 год. в с.Оршівці по вул.Незалежності, 48, Чернівецького району, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz C200», д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного

___________________________________________________________________________

ЄУНСС 718/4883/23 Головуючий у І інстанції Масюк Л.О.

Провадження №33/822/332/24 Доповідач Марчак В.Я.

сп`яніння, а саме - звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку у медичному закладі охорони здоров`я, відмовився. Висновок лікаря №1753 від 20.12.2023 року, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисник Гуцул А.І. були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилися , а тому апеляційний суд на підставі ч.6 ст.294 КУпАП, вважає за можливе розглядати справу без участі ОСОБА_1 та його захисника.

Мотиви Суду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення в межах поданої апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вказаних вимог не дотримався в повній мірі.

Пункт 2.5 ПДР встановлює обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання даної вимоги тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції у постанові вказав, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №035590 від 20.12.2023 року, відеозаписам з бодікамер поліцейських, направлення на огляд, висновком лікаря №1753 від 20.12.2023 року.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №035590 від 20 грудня 2023 року, цього ж дня о 14 год 54 в с.Оршівці по вул.Незалежності, 48, Чернівецького району, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz C200», д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме - звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку у медичному закладі охорони здоров`я, відмовився. Висновок лікаря №1753 від 20.12.2023 року, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП. (а.с.1).

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Протоколом про адміністративне правопорушення та постановою суду у вину ОСОБА_1 ставиться порушення п. 2.5 ПДР, а саме - відмова водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Однак, вказаний висновок не підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи.

Одним із доказів, на які посилається суд першої інстанції, є відеозапис, який долучений працівниками поліції до матеріалів справи.

З відеозапису вбачається момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 за порушення ПДР. В ході спілкування, поліцейські виявили у водія ознаки наркотичного сп`яніння, що останній категорично заперечував. На пропозицію проїхати в медичний заклад для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 погодився.

В медичному закладі протягом тривалого часу ОСОБА_1 намагався здати біологічне середовище - сечу, однак не зміг цього зробити та вказував, що у нього хворі нирки. Окрім того, вбачається, що ОСОБА_1 категорично заперечував вживання наркотичних засобів і на його прохання, лікарем була відібрана у нього кров та лікар повідомив, що вона буде зберігатися в ОКНП «ЧОНД» і в подальшому ОСОБА_1 , у разі необхідності, зможе взяти її для проведення дослідження.

Окрім того, з письмових пояснень ОСОБА_1 , які не були взяті до уваги судом першої інстанції, вбачається, що він не відмовляється від проходження огляду, а вказує, що не міг здати сечу через хворобу нирок ( а.с.4).

Даний факт підтверджується медичними документами, долученими стороною захисту до апеляційної скарги (а.с.31-34), з них встановлено наявність у ОСОБА_1 хронічного захворювання нирок, що об`єктивно пов`язано із тим, що він не міг здати біологічне середовище - сечу.

Судом першої інстанції не було взято до уваги поведінку ОСОБА_1 , який не відмовлявся проїхати в медичний заклад для проведення огляду, намагався здати біологічне середовище - сечу, однак через захворювання не міг цього зробити, був ініціатором того, щоб здати кров для проведення огляду.

Частиною 1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, вказані дії, поведінка ОСОБА_1 та докази, наявні у матеріалах справи беззаперечно свідчать про відсутність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а в цілому і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд також звертає увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz C200, д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, однак з відеозапису встановлено, що вказані ознаки поліцейськими не перевірялися.

Крім того, суд звертає увагу, що у протоколі зазначено, ознаку «звужені чи дуже розширені зіниці», що свідчить про формальне зазначення ознак наркотичного сп`яніння у документах, а не виявлення їх за результатами проведеного огляду.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином апеляційний суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б безумовно свідчили про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

На переконання апеляційного суду, районний суд прийшов до помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, не навівши достатніх доводів на обґрунтування свого рішення, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-35, 245, 247, 248, 249, 251, 252, 294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Гуцула А.І. - задовольнити.

Постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду [підпис] В.Я. Марчак

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ В.Я. Марчак

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

08.05.2024 року

(дата засвідчення копії)