ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1017/24 Справа № 175/9675/23 Суддя у 1-й інстанції - Васюченко О. Г. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Оверченко О.А., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2024 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка працює ФОП " ОСОБА_2 ", мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності,

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

адвоката - Оверченко О.А.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.11.2023 року о 15:00 годині, в Дніпропетровській області, Дніпровському районі, на а/д Т 0441, Полтавське шосе, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Geely Emgrand, н/з НОМЕР_1 , перед зміною напрямку руху не впевнилась, що це буде безпечним та скоїла зіткнення з автомобілем DAF, н/з НОМЕР_2 , з напівпричепом Robine, н/з НОМЕР_3 , який рухався в тому ж напрямку. Внаслідок ДТП постраждалих немає, авто отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушила п.п. 10.1 Правил дорожнього руху України за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Оверченко О.А., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу правопорушення.

Вважає рішення суду передчасним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що судом не було в повному обсязі досліджено матеріали справи. Так, ані в план-схемі, ані в протоколі не було зазначено свідків ДТП.

У суді першої інстанції свідки допитані не були. Вважає, що ДТП сталася через дії водія вантажного транспортного засобу.

Зазначає, що ОСОБА_1 під час перестроювання та зміною

напрямку руху дотримувалась правил дорожнього руху, подавала

світлові сигнали повороту, переконувалась у відсутності інших учасників руху на смузі руху під час перестроювання, а також вживала всіх можливих заходів для уникнення зіткнення, в той же час як водій вантажного транспортного засобу порушуючи правила дорожнього руху створив аварійну ситуацію і здійснив наїзд на транспортний засіб ОСОБА_1 .

Вважає, що в діях водія вантажного транспортного засобу наявні порушення вимог п. 11.10, п. 11.2 ПДР, оскільки останній рухався не по правій смузі руху, як він вказав в своїх поясненнях, а по лівій смузі одночасно частково займаючи і праву

смугу, тобто одночасно займаючи дві смуги руху. Вказане підтверджується план-схемою ДТП та фото фіксацією розміщення транспортних засобів на проїзній частині дороги та їх ушкодженнями.

Пояснення водія вантажівки, що він рухався по правій крайній смузі в момент зіткнення не відповідають дійсності і спростовуються механізмом отримання ушкоджень транспортних засобів, а саме неможливо отримати ушкодження правою передньою частиною кабіни вантажівки та задньою лівою частиною легкового автомобіля, при русі вантажівки по правій крайній смузі руху, так як в такому випадку легковий автомобіль повинен рухатися по правому узбіччю.

Відповідно до п. 12.1 п. 12.3, ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно

контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Вважає, що дії ОСОБА_1 були правомірними, остання діяла згідно вимог ПДР, а пояснення водія ОСОБА_4 не відповідають дійсності.

Разом з апеляційною скаргою адвоката подала клопотання про призначення автотехнічної експертизи.

У суді апеляційної інстанції особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її представник - адвокат Оверченко О.А. підтримали доводи апеляційної інстанції та наполягали на її задоволенні.

Будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи на 11-00 годину 13 серпня 2024 року, ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Як вбачається з довідки про доставку смс-повідомлення, ОСОБА_4 судовий виклик на 13.08.2024 року отримав 09.07.2024 року, тобто завчасно до судового засідання, однак у призначений час до суду не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадів, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думки особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Оверченко О.А., вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як вбачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст. 280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №447635 від 16.11.2023 року, згідно якого 16.11.2023 року о 15:00 годині, в Дніпропетровській області, Дніпровському районі, на а/д Т 0441, Полтавське шосе, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Geely Emgrand, н/з НОМЕР_1 , перед зміною напрямку руху не впевнилась, що це буде безпечним та скоїла зіткнення з автомобілем DAF, н/з НОМЕР_2 , з напівпричепом Robine, н/з НОМЕР_3 , який рухався в тому ж напрямку. Внаслідок ДТП постраждалих немає, авто отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушила п.п. 10.1 Правил дорожнього руху України за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП. У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено "Пояснення на окремому аркуші". Крім того зафіксовано, що документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався, протокол підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та його копія нею отримана (а.с.1);

- план-схему місця ДТП від 16.11.2023 року, в якій зазначено місце зіткнення та попередні напрямки руху водіїв (а.с.2);

- письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с.3);

- письмові пояснення ОСОБА_4 (а.с. 4);

- фототаблицю із зображенням транспортних засобів, а також отриманими ними механічними пошкодженнями (а.с.5);

- рапорт працівника поліції (а.с.8).

Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1 Правил дорожнього руху України (далі- ПДР), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

З огляду на вищенаведене суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність її вини у вчиненні даного адміністративного правопорушення, оскільки виходячи зі змісту вищезазначених положень Правил дорожнього руху України, саме на водієві лежить обов`язок щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, який перед початком перестроювання та будь-якою зміною руху повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Окрім того, стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

При розгляді даної справи апеляційний суд враховує рішення ЄСПЛ у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, у якому Суд зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, за клопотанням сторони захисту, постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 травня 2024 року було призначено автотехнічну експертизу. Проведення експертизи доручено Дніпропетровському науково-дослідницькому інституту судових експертиз та в розпорядження експертів надано матеріали справи.

Згідно повідомлення директора Дніпропетровського НДЕКЦ Розумного С. №5005/08-14/13-24 від 14.08.2024 року, вказана судова автотехнічна експертиза проведена не була у зв`язку з несплатою ОСОБА_1 попереднього рахунку вартості висновку експерта № 1054-24.

Клопотань про призначення інших видів судових експертиз стороною захисту на підтвердження своєї версії подій заявлено не було.

Отже, аналіз досліджених під час судового розгляду та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів при обставинах встановлених постановою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.03.2024 року, чим вона порушила вимоги п.п.10.1 ПДР України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

У свою чергу ОСОБА_1 в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів її винуватості у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, в діях ОСОБА_1 наявні всі обов`язкові ознаки інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Будь яких доказів щодо відсутності вини останньої у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційному суду не надано.

Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, які є безумовною підставою для його скасування, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Оверченко Оксани Анатоліївни, яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Ю. Іванченко