Житомирський апеляційний суд
Справа №287/329/24 Головуючий у 1-й інст. Винар Л. В.
Номер провадження №33/4805/544/24
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Олевського районного суду Житомирської області від 21 лютого 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Олевського районного суду Житомирської області від 21 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 09.02.2024 о 08 год 30 хв, в м. Олевську, по вул. Свято-Миколаївська, 32, Коростенського району, Житомирської області, керував автомобілем «AUDI A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на алкотестері Драгер 6810 та в Олевській ЦЛ відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Зокрема, вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про керування ним транспортним засобом, оскільки матеріали справи не містять таких доказів, як і доказів зупинки транспортного засобу. Посилання суду на те, що він сплатив штраф за порушення ПДР не підтверджує факт його вини та керування транспортним засобом з ознаками сп`яніння. Зазначає про відсутність у нього таких ознак, спонукання його поліцейськими до відмови у проходженні огляду, не роз`яснення ними наслідків відмови і створення у нього уяви відсутності відповідальності. Також вказав, що уповноважені особи не повідомили його про складення протоколу, не роз`яснили йому права на захист, копію протоколу не вручили та не надіслали поштою. Про існування протоколу йому стало відомо після отримання повістки суду. Окрім того, зазначив, що вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки є законною лише за наявності двох свідків, у присутності яких така вимога пред`являється. Звернув увагу, що є членом основного складу збірної команди України з пауерліфтингу та 19.02.2024 брав участь у Чемпіонаті та пройшов медичну комісію у 10 денний термін до змагань та після.

Належним чином повідомлені про місце і час судових засідань ОСОБА_1 та його захисник Томашевський О.В. до суду апеляційної інстанції повторно не з`явились. Так, 07.06.2024 ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 12.06.2024, у зв`язку з його лікуванням, про що надав довідку закладу охорони здоров`я. Наступне судове засідання, призначене на 03.07.2024, було відкладено за клопотанням адвоката Томашевського О.В. у зв`язку з необхідністю ознайомитись з матеріалами справи. 10.07.2024 та 27.08.2024 від адвоката Томашевського О.В. надійшли клопотання про відкладення судових засідань, призначених на 10.07.2024 та 28.08.2024, відповідно, у зв`язку з його перебуванням у службових відрядженнях. Також, у даних клопотаннях захисник зазначав, що ОСОБА_1 перебуває на службі в ЗСУ за межами області. До клопотань ОСОБА_2 додав накази, згідно яких він був направлений у службові відрядження у дати призначення справи для представництва інтересів ТОВ «Марис-Т» у митних органах та сервісних центрах МВС України з питань продажу та реєстрації договорів купівлі-продажу в ТСЦ МВС України транспортних засобів. Будь-яких доказів перебування ОСОБА_1 на службі в ЗСУ та поза межами області останній та його захисник суду апеляційної інстанції не надали.

За змістом ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши зміст поданих клопотань про відкладення розгляду справи та доданих документів, вважає, що причини неявки ОСОБА_1 та його захисника Томашевського О.В. в судове засідання, призначене на 10 год 45 хв 28.08.2024, не можна вважати поважними. Тому, з метою недопущення затягування і відкладення судового розгляду на строк, який перевищує строк розгляду справи встановлений законом, враховуючи практику Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004, «Пономарьов проти України» від 03.04.2008), зважаючи на положення ст. 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та у відповідності до положень ч.6 ст.294 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про розгляд даної справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Томашевського О.В.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу по адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 09.02.2024 о 08 год 30 хв, в м. Олевську, по вул. Свято-Миколаївська, 32, Коростенського району, Житомирської області, керував автомобілем «AUDI A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на алкотестері Драгер 6810 та в Олевській ЦЛ відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, або у закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 270044 від 09.02.2024 (а.с.2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 09.02.2024, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та його огляд на стан сп`яніння не проводився (а.с.3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.02.2024 (а.с.4); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №315230 від 09.02.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.2 ст.122, ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.7); диском з відеозаписом події (а.с.9).

Складені поліцейськими документи підписані ОСОБА_1 без зауважень.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано. Матеріалами справи об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 повідомлено працівниками поліції про причину зупинки транспортного засобу, яка була обумовлена порушенням ним ПДР. У працівника поліції була обґрунтована підозра вважати, що ОСОБА_1 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на ознаки, озвучені водію та відображені в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння та у протоколі про адміністративне правопорушення. Водій беззаперечно відмовився від проходження огляду, як на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціальних технічних засобів, так і в закладі охорони здоров`я, та був повідомлений працівниками поліції про складання відносно нього адміністративних матеріалів за порушення п.2.5 ПДР. ОСОБА_1 також роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі право на захист, та відсторонено від керування транспортним засобом.

Слід зазначити, що за змістом п.2 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п.3, 4 Розділу І цієї Інструкції.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується постановою серії ААД № 270044 від 09.02.2024, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.3 в), п.9.2 б), п.15.9 г) Правил дорожнього руху (а.с.7), якій суд першої інстанції надав правильну оцінку. Крім того, як свідчить відеозапис, водій ніяких заперечень з приводу керування ним транспортним засобом та його зупинки не виказував.

Доводи ОСОБА_1 щодо необізнаності про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та інших процесуальні документів є безпідставними, оскільки такі підписані ним особисто та без зауважень.

Протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Також в даному випадку не є обов`язковою присутність свідків, оскільки здійснювалась відеофіксація події (ст.266 КУпАП).

Будь-яких доказів спонукання ОСОБА_1 до відмови у проходженні огляду на стан сп`яніння та провокації працівниками поліції вчинення ним адміністративного правопорушення матеріали справи не містять, а останній таких не надав.

Порушень, які б могли бути підставою для визнання недійсним огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 працівниками поліції не допущено.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винність ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

При розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Олевського районного суду Житомирської області від 21 лютого 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич