№ 207/1399/24
№ 3/207/708/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року суддя Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області І.М. Юрченко, розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 2 Кам`янського РУП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, яка мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 173 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ВАД № 346185 від 23.02.2024: 05.02.2024 року о 14 год. 32 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювалась в адресу оператора лінії «102» нецензурною лайкою.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, будучи повідомленою належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з положень ст. 278 КУпАП, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи.

Згідно до ч.1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

До суду усупереч вимогам ст. 268 КпАП України правопорушника не доставлено, таким чином з протоколу серія ВАД № 346185 від 23.02.2024 року та доданих до нього матеріалів неможливо встановити наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, матеріали справи містять лише протокол про адміністративне правопорушення, рапорт, пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які різняться за своєю суттю щодо місця події та в них не зазначена дата події, а також коли ці пояснення були надані, а отже із змісту викладених обставин в протоколі в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення. Отже, працівниками поліції не надано до суду належних доказів про те, що саме правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, мало місце.

Згідно з протоколом діяння ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 173 КУпАП.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Відповідальність за ст. 173 КпАП України настає за вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення» громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Суду не надано докази, що правопорушення вчинено в громадському місці.

Отже така ознака об`єктивної сторони зазначеного адміністративного правопорушення як місце вчинення - відсутня, що унеможливлює склад адміністративного правопорушення.

Суду не надано доказів, що саме ОСОБА_1 здійснювала дзвінок на лінію «102», крім того у протоколі не конкретизовано прізвище, ім`я та по батькові диспетчера, до якого висловлювалися нецензурною лайкою.

Згідно зі ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Працівниками поліції чи уповноваженими особами не було допитано інших свідків події, які б були очевидцями вчинення правопорушення, не були встановлені і опитані особи, спокій яких було порушено, не були відібрані пояснення самої ОСОБА_1 , не було отримано і долучено до протоколу аудіозапис телефонної розмови останньої із оператором служби 102, у зв`язку чим у суду об`єктивно відсутні дані для надання належної правової оцінки діям особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, зі змісту складеного протоколу про адміністративне правопорушення неможливо встановити, чи відбувались події дійсно у громадському місці, чи був порушений спокій інших осіб, ніж оператор лінії 102, а формальне зазначення об`єктивної сторони, не дає суду беззаперечних підстав вважати, що ОСОБА_1 своїми діями порушила спокій громадян, громадський порядок, образливо поводилася.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі і на закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, не підтверджена поза розумним сумнівом допустимими та достовірними доказами.

Враховуючи викладене, суд вважає, що дії, які вчинила ОСОБА_1 не підпадають під кваліфікацію за ст. 173 КУпАП, як дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі, не підтверджені належними та допустимими доказами у справі, які б свідчили про наявність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а тому, оцінивши надані суду докази, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст. п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283-285, 294 КпАП України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 173 КпАП України закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: І.М.Юрченко