Справа № 348/1209/24
Провадження № 33/4808/779/24
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Солодовніков Р. С.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В. за участю адвоката Сурмачевського А.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Сурмачевського Андрія Юрійовича, що діє в інтересах та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15 липня 2024 року якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з судовий збір.

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що 18 травня 2024 року приблизно о 20:08 год. ОСОБА_1 в смт. Ланчин по вул. Вишнева, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2107» д.н.з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки т/з за допомогою приладу «Драгер ALCOTEST 6810», результат тесту 0,51 ‰ проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15 липня 2024 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню через істотні процесуальні порушення, неповним встановленням обставин необхідних для вирішення справи, недоведеності встановлених обставин, неправильним застосуванням матеріального та процесуального права.

Також вважає, що мало місце порушення права на захист, оскільки суд безпідставно відхилив клопотання про закриття провадження та провів розгляд справи формально, необ`єктивно та упереджено.

Вказує, що ОСОБА_1 не було вручено копію протоколу, а вказані в протоколі обставини не відповідають фактичним обставинам є надуманими та ґрунтуються на припущеннях.

Зазначає, що відеозаписи фрагментарні, а тому повинні були залучатися свідки, що не було зроблено.

Також вказує, що ОСОБА_1 не було оголошено направлення у медичний заклад і про його складання йому не було відомо.

ОСОБА_1 не було роз`яснено і забезпечено право на реальну правову допомогу адвоката, що є істотними процесуальними порушеннями.

Адвокат Сурмачевський А.Ю. з`явився в судове засідання апеляційного суду. Йому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП. Клопотань не заявлено. Просив розглядати справу у відсутності ОСОБА_1 .

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, клопотань від про відкладення розгляду апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не подавав, не поступало і заяв зміну місця проживання чи про перебування в іншому місці з поважних причин.

Так, особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено і забезпечено право на реальну правову допомогу адвоката, що є істотними процесуальними порушеннями не є слушним, оскільки право на захист виникає не в момент зупинення водія, а з моменту складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та роз`яснення прав, оскільки в справі про притягнення до адміністративної відповідальності рішення приймає суд, а не працівники поліції. Працівниками поліції було роз`яснено права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, зокрема право особи користуватися юридичною допомогою адвоката. Дане право було реалізоване ОСОБА_1 , про що свідчить залучення адвоката, який представляє його інтереси в суді. Тому вважаю, що у даному випадку не порушено право ОСОБА_1 на захист.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 18 травня 2024 року серії ААД № 585481 (а.с. 2) 18 травня 2024 року приблизно о 20:08 год. ОСОБА_1 в смт. Ланчин по вул. Вишнева, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2107» д.н.з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки т/з за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», результат тесту 0,51 ‰ проміле. Цим порушив вимоги п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обвинувачення є зрозумілим та таким, що не підлягає будь-якому подвійному тлумаченню.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором СРПП Надвірнянського РВП капітаном поліції Пленюком І.І. з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.

ОСОБА_1 власноручним підписом у відповідній графі протоколу підтвердив, що йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та дав пояснення: «Вжив дві бутилки пива по 0,5 л.».

Звертаю увагу, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу, свідчить про відповідальність за його зміст.

Апелянт зазначає, що ОСОБА_1 не було вручено копію протоколу, що є порушенням його прав, однак такі доводи не знайшли свого підтвердження.

За змістом ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення є важливою гарантією того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ознайомлена зі змістом обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення та має можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Враховую те, що ОСОБА_1 знав про складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього, він був ознайомлений з його змістом поліцейським, в суді першої інстанції не вживав жодних заходів, які б вказували на те, що він бажає ознайомився з матеріалами справи, йому був відомий зміст висунутого обвинувачення та уповноваженими особами вжито всіх заходів для реалізації його права на захист.

Також з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 підписав протокол, в тому числі і в графі: «зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, внесені про мене дані правильні» та не відмовлявся від отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення. Відсутність копії такого протоколу у матеріалах справи свідчить про те, що ОСОБА_1 отримав таку копію, йому відомий зміст протоколу та він користується передбаченими законодавством правами, тому вважаю, що у даному випадку не порушено права ОСОБА_1 .

Роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (а.с. 1), підписана ОСОБА_1 та засвідчує результат тесту, проведеного за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810» - 0,51‰ проміле, який значно перевищує гранично допустиму норму (0,2 проміле).

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками, такими як: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою «Drager Alcotest 6810», з результатом 0,51 ‰ проміле, з результатом огляду ОСОБА_1 погодився та підписав акт.

Твердження апелянта про те, що в протоколі не вказані ознаки сп`яніння, які встановили працівники поліції є слушним, проте не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки змістом обвинувачення є порушення п. 2.9 а ПДР України щодо заборони керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а не п. 2.5 ПДР України - відмови пройти огляд на стан сп`яніння.

Ознаки сп`яніння були виявлені працівниками поліції та стали підставою для проведення огляду, такі вказані в інших процесуальних документах, зокрема в акті огляду на стан сп`яніння.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КНП «Надвірнянська ЦРЛ» (а.с. 6), вбачається, що водій ОСОБА_1 , в якого виявлені ознаки сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів не пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, оскільки такий огляд було проведено на місці зупинки.

Твердження апелянта про, що направлення на огляд до медичного закладу ОСОБА_1 не було оголошено направлення у медичний заклад і про його складання йому не було відомо не є слушним, оскільки водій не доставлявся у медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, бо пройшов відповідний огляд на місці зупинки і погодився з результатом, а направлення лише фіксує такий факт.

На відеозаписах, які містяться на компакт-дисках в матеріалах справи (а.с. 10), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано рух та подальшу зупинку транспортного засобу марки «ВАЗ 2107» д.н.з НОМЕР_1 за кермом якого сидів водій ОСОБА_1 який їхав без пристебнутого паска безпеки. Також зафіксовано як в ході розмови працівників поліції з водієм, який вказав що їхав в магазин, виявлено ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 та якому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці який погодився на таку пропозицію та вказав, що вживав того дня спиртні напої. Далі зафіксовано процес проходження водієм ОСОБА_1 огляну на стан сп`яніння в результаті якого встановлено в останнього стан сп`яніння результат 0,51 ‰ проміле. ОСОБА_1 також повідомив, що випив лише дві бутилки пива. Працівник поліції повідомив водія про можливість повторного огляду в медичному закладі в разі незгоди з результатом огляну на місці, проте ОСОБА_1 погодився з результатом. Після складання процесуальних документів працівник поліції роз`яснив права та обов`язки які передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та оголосив зміст складених документів ОСОБА_1 , який підписав вказані документи та надав письмові пояснення.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта про те, що відеозаписи є фрагментарні не є слушним, оскільки досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Посилання апелянта на безпідставність зупинки транспортного засобу, що потягнуло за собою недопустимість доказів по справі, та є підставою для закриття провадження по справі, не є слушним. Причини та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , не підлягають встановленню, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того відеозаписами зафіксовано повідомлення працівника поліції про те, що ОСОБА_1 зупинили у зв`язку з керуванням транспортним засобом без пристебнутого паска безпеки.

Також відеозаписами спростовуються твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 в поясненнях написав інформацію, яку йому вказав працівник поліції, оскільки ОСОБА_1 сам вказував про те, що вживав пиво ще до початку проведення огляду на стан сп`яніння та оформлення процесуальних документів.

Таким чином вище викладена сукупність доказів поза розумним сумнівом доводять, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керував ним у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Наявні у матеріалах справи докази підтверджують, що водій ОСОБА_1 у якого поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію поліцейського пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, за результатами якого - він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, погодився з його результатами.

Оскільки ОСОБА_1 погодився з результатами огляду, який він пройшов на місці, поліцейські не мали підстав доставити його до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому твердження апелянта про те, що працівники поліції не доставили його на повторний огляд у медичний заклад не є слушним.

Також згода ОСОБА_1 з результатом огляду на місці підтверджується наявними відеозаписами на яких ОСОБА_1 не висловлював не згоду з результатом і бажання пройти огляд у медичному закладі.

Таким чином, вважаю, що в даному випадку дотримано приписів Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вважається таким, що пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Твердження апелянта про невідповідність адреси вказаної в протоколі фактичному місцю зупинки транспортного засобу не є слушним та не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки матеріали справи місять фактичну адресу зупинки ОСОБА_1 , а саме відповідно до протоколу від 18 травня 2024 року серії ААД № 585481 адміністративне правопорушення вчинене у смт. Ланчин по вул. Вишнева, Надвірнянського району, Івано-Франківської області. Суд першої інстанції встановив аналогічну адресу вчинення правопорушення.

Наявна в матеріалах справи постанова про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (а.с. 9) фіксує місце скоєння правопорушення - вул. Лисенка у с. Красна Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Проте вказаний факт не впливає на незаконність оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції.

Не є слушним твердження апелянта про те, що використання приладу «Drager Alcotest 6810»є незаконним з посиланням на лист ТзОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл», оскільки відповідно до відповіді Департаменту патрульної поліції № 02-14/2/2024 від 2024 року, яка надана апеляційному суду після відповідного звернення ТзОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл», для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння працівники ДПП використовують газоаналізатори Drager Alcotest 6810, Drager Alcotest 6820 ra Drager Alcotest 7510 OIML виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA (Німеччина) тільки після проведення своєчасних процедур повірки, градуювання та сервісного обслуговування в установлені виробником та нормативно-правовими актами строки.

Таким чином доходжу до висновку, що використання приладів «Drager Alcotest» під час огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння є законним.

Отже встановлено, що ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу марки «ВАЗ 2107» д.н.з НОМЕР_1 , у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння, пройшов огляд на стан сп`яніння у відповідності до закону, та встановлено стан сп`яніння, а тому вважаю, що матеріалами провадження у своїй сукупності поза розумним сумнівом доведено, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керував ним у стані сп`яніння.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Сурмачевського Андрія Юрійовича, що діє в інтересах та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15 липня 2024 року, щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло