ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/5764/23 Головуючий в 1 інст. Шалагінова А.В.
Провадження №33/807/57/24 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2024 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 28 липня 2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. 00 коп.,

стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Згідно з постановою суду, 22 червня 2023 року о 12:40 год. у Вознесенівському районі м.Запоріжжя по пр.Соборному, буд.214, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai i20», державний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки відсутні докази того, що він керував транспортним засобом.

Вказує на те, що він не був присутній під час судового засідання, чим був позбавлений можливості висловити свої доводи та виступити в судових дебатах, надати докази.

Апелянт зазначає, що зі складеним протоколом про адміністративне правопорушення він не погоджується, оскільки його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена достатніми, допустимими та достовірними доказами.

Заявлене ОСОБА_1 клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 у розгляді справи участі не брав, відомостей щодо отримання ним копії постанови в матеріалах справи також немає, 14 серпня 2023 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, тобто зловживання своїми процесуальними правами з боку апелянта не убачається. Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

В судове засідання, призначене на 19 липня 2024 року ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Басов Г.М. не з`явились, про день та час судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином, причини неявки до суду апеляційної інстанції не повідомили, клопотання про відкладення судового засідання від останніх до суду також не надходило.

З урахування викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Басова Г.М., що узгоджується з положеннями ст.294 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №047078 від 22 червня 2023 року, з якого убачається, що 22 червня 2023 року о 12:40 год. у Вознесенівському районі м.Запоріжжя по пр.Соборному, буд.214, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai i20», державний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22 червня 2023 року;

- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №3 УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Никитенка М.В., згідно з яким, останній доповідає, що 22 червня 2023 року під час несення служби по ОГП та забезпечення БДР в Вознесенівському районі м.Запоріжжя, екіпажем АП 203 у складі інспектора Никитенка М.В. та старшого сержанта поліції ОСОБА_2 о 12 год. 40 хв. біля буд.214 по пр.Соборному в м.Запоріжжя, згідно ч.1,3 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» було зупинено транспортний засіб «Hyundai i20», державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який розмовляв по телефону під час керування транспортного засобу. Під час спілкування у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога ОСОБА_1 відмовився. Про відповідальність передбачену ст.130 КУпАП за відмову від проходження огляду ОСОБА_1 був попереджений. Також, під час перевірки особи за наявними базами даних з`ясувалось, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи права керування транспортним засобом, та вже повторно протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП (постанова серії ЕАР №6094671 від 29 жовтня 2022 року. Крім того, ОСОБА_1 має встановлене тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом згідно постанови ВП №55367037 від 25 листопада 2019 року і його вже було притягнуто до відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП Ленінським районним судом м.Запоріжжя 09 січня 2023 року. На ОСОБА_1 було складено адміністративні матеріали. Водія ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом шляхом залишення транспортного засобу припаркованим без порушення ПДР. Про повторність ОСОБА_1 попереджений.

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

Згідно з оскаржуваною постановою, в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав.

Як було зазначено вище, в судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Басов Г.М. також не з`явились, про день та час судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином, причини неявки до суду апеляційної інстанції не повідомили, клопотання про відкладення судового засідання від останніх до суду також не надходило.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , правильності висновків суду першої інстанції не спростовують та суперечать матеріалам справи.

Перевіряючи доводи апелянта про те, що він не був присутній під час розгляду справи в суді першої інстанції, чим був позбавлений можливості надати свої пояснення та докази, суд апеляційної інстанції зазначає про таке.

За змістом положень частини 3 статті 268 КУпАП, присутність осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не є обов`язковою.

Те, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 , не завадило суду повно і всебічно з`ясувати обставини справи та постановити законне та обґрунтоване рішення.

В свою чергу, розгляд справи судом першої інстанції за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є безумовною підставою для скасування прийнятого в справі судового рішення.

При апеляційному розгляді ОСОБА_1 мав можливість реалізувати всі свої процесуальні права, проте, жодного разу до суду апеляційної інстанції не з`явився.

Посилання апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, не є переконливим та суперечить фактичним обставинам справи.

З долученого до протоколу відеозапису цілком зрозуміло, що водієм автомобіля на час його зупинки працівниками поліції був саме ОСОБА_1 , який після зупинки транспортного засобу виходив саме з водійської двері автомобіля.

Зупинка транспортного засобу «Hyundai i20», державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 відбулася у зв`язку із порушенням Правил дорожнього руху (водій ОСОБА_1 під керування транспортного засобу розмовляв по телефону), про що водію було повідомлено в ході спілкування зі співробітником поліції.

Факт керування транспортним засобом не заперечувався самим ОСОБА_1 як під час спілкування останнього з працівниками поліції так і під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Також, вказаним відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 , спілкуючись по телефону, повідомляв про те, що він їхав та його було зупинено працівниками поліції по вул.12 Квітня (фрагмент відеозапису 15 хв. 35 сек.), а доводи апелянта про протилежне не є слушними.

Сумнівів в тому, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai i20», державний номер НОМЕР_1 , у суду апеляційної інстанції не виникає, оскільки вказані обставини в повній мірі доведено належними та допустимими доказами, які долучені до матеріалів справи.

Об`єктивних даних про те, що транспортним засобом керувала інша особа в матеріалах немає.

Версія ОСОБА_1 щодо обставин справи не є переконливою та не підтверджуються жодними доказами.

Також, суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на таке

Згідно з положеннями п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція), за змістом яких, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність в неї ознак наркотичного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду. Лише при наявності усіх зазначених обставин поліцейський може складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, вчинене у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Суд ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.

Факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у лікаря-нарколога підтверджується як протоколом про адміністративне правопорушення, який підписаний власноруч ОСОБА_1 , так і долученими до протоколу доказами в т.ч. направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22 червня 2023 року та відеозаписом події.

Так, в направленні зазначено, що працівниками поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Огляд за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 не проводився у зв`язку з виявленням ознак наркотичного сп`яніння. В результатах огляду зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.

Отже, сукупністю наявних в справі доказів підтверджено те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за №1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

У зазначеному протоколі міститься підпис самого ОСОБА_1 без жодних зауважень.

При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

Всі докази, додані до протоколу, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.

Достовірність цих доказів апелянтом у встановленому законом порядку не спростовано.

Даних про те, що ОСОБА_1 оспорював відомості, зазначені у протоколі, в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.

Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 28 липня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 28 липня 2023 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 335/5764/23