Провадження № 3/734/1771/24 Справа № 734/2717/24
ПОСТАНОВА

іменем України

19 вересня 2024 року смт Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Іванюк Т.І., за участю секретаря судових засідань Ієвлевої О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого Козелецька ЛІЛ робітником, за ч. 1 ст. 130 КУпАП України,-

в с т а н о в и в:

24.06.2024 об 15 год. 00 хв. в с.Шами по вул. 1-го Травня, 14, водій ОСОБА_1 керував трактором марки ЮМЗ-6 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком медичного огляду №27 від 24.06.2024 Козелецької ЛІЛ. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився. При цьому від захисника останнього адвоката Гуца А.М. надійшло до суду письмове клопотання про закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Клопотання захисник обґрунтовує тим, що матеріали справи, в тому числі і долучений відеозапис, не містять будь-яких доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом у період, який зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення. Свідок ОСОБА_2 , письмові пояснення якої долучені до протоколу, є колишньою дружиною ОСОБА_1 . Останні перебувають у неприязних відносинах. Поведінка ОСОБА_2 , яка зафіксована на відео, вказує на її заінтересованість у тому, щоб її колишнього чоловіка було притягнуто до адміністративної відповідальності. Поведінка рідної доньки ОСОБА_1 . ОСОБА_3 , яка викликала поліцейських, також свідчить про її заінтересованість у притягнення батька до адміністративної відповідальності. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 працюють в Козелецький ЛІЛ, куди було доставлено на огляд ОСОБА_1 без його згоди. До проведення огляду ОСОБА_2 спілкувалася з лікарем-наркологом ОСОБА_4 .

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Пунктом 2.9. «а» ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі,чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

В той же час, ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доводиться доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 24.06.2024 серії ААД № 832641, відповідно до якого 24.06.2024 об 15 год. 00 хв. в с.Шами по вул. 1-го Травня, 14, водій ОСОБА_1 керував трактором марки ЮМЗ-6 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком медичного огляду №27 від 24.06.2024 Козелецької ЛІЛ;

- висновком медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість від 24.06.2024, відповідно до якого встановлено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння на 16 год. 09 хв. 24.06.2024;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 24.06.2024, із яких вбачається. Що 24.06.2024 близько 12 години колишній чоловік ОСОБА_5 завів трактор марки ЮМЗ-6і поїхав у невідомому напрямку. Пізніше, знаходячись на подвір`ї почула звук трактора. Вийшовши на вулицю, побачила, як керований ОСОБА_1 трактор їде по всій дорозі. Вона намагалася його зупинити, щоб уникнути ДТП та інших тяжких наслідків. Однак, ОСОБА_1 продовжив рух та заївши на подвір`я потрапив у кучу гною, де забуксував. Через деякій час двигун перестав працювати. Після цього донька викликала працівників поліції;

- розпискою ОСОБА_1 від 24.06.2024 про ознайомлення з ст.266 КУпАП та зобов`язання не керувати транспортним засобом;

- довідкою ВП№1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 08.04.2002 року.

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, як працівники поліції підходять до трактора, який знаходиться на подвір`ї господарства. У кабіні трактора перебуває ОСОБА_1 . Колишня дружина та донька останнього пояснюють працівникам поліції, що ОСОБА_1 у нетверезому стані їздить на тракторі по селу. Під час подальшого спілкування, ОСОБА_1 заявляє працівникам поліції, що перебуває в «запої» і дійсно їздив на тракторі п`яним. Після цього останнього поліцейські доставляють до Козелецької ЛІЛ для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Результат продуття ОСОБА_1 алкотерстера становить 2,85‰. Результат повторного продуття алкотестера ОСОБА_1 становить 2,45‰. Після цього лікарем було видано висновок медичного огляду про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Останній не висловлював зауважень з приводу даного огляду.

Дослідивши вказані матеріали, в тому числі дослідивши зміст протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також і достатності доводять винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.9. «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Суд вважає, що доводи захисника, які викладені у клопотанні про закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються вищевказаними доказами. Так, твердження про те, що ОСОБА_1 не керував трактором спростовується відеозаписом, де останній заявив працівникам поліції, що перебуває в «запої» тому їздить п`яним. Про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння також свідчать письмові пояснення ОСОБА_2 . Також суд вважає, що поведінка ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка зафіксована на відеозапису, жодним чином не впливає на суть вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Спілкування біля лікарні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з лікарем-наркологом ОСОБА_4 не свідчить про упередженість останньої під час огляду ОСОБА_1 і є лише припущенням захисника. Інші доводи захисника суд не приймає до уваги, оскільки вони не є визначальними при встановленні винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

Працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.

З матеріалів справи будь-яких порушень з боку працівників поліції не вбачається.

Таким чином, аналіз перевірених і оцінених доказів підтверджує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він порушив правила дорожнього руху, а саме п. 2.9 «а» ПДР, згідно з якими - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд, дотримуючись вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП вважає за необхідне призначити його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605, 60 грн., які слід стягнути з ОСОБА_1 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 25, 27, 40-1, ч. 1 ст. 130, 266, 283, 284, 287 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , в дохід держави грошові кошти в розмірі 605 грн. 60 коп. судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом десяти днів із моменту її винесення.

Суддя