Справа № 535/1216/23
Провадження № 3/535/8/24
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2024 року с-ще Котельва
Суддя Котелевського районного суду Полтавської області Гуляєва Г.М. за участі: секретаря судового засідання- ОСОБА_1 , захисника- адвоката Сідько С.І. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з СПД №1 Полтавського РУП №4 ГУНП в Полтавській області відносно:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Помічна Новоукраїнського району Кіровоградської області, громадянина України, пенсіонера , інваліда 3 групи внаслідок війни, з середньою освітою, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності ,
РНОКПП: НОМЕР_1
за ч.1 ст.130 КУпАП;-
У С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №397684 від 29.10.2024 року, 29 жовтня 2024 року о 16 год.40 хв. в с-щі Котельва по вул. Полтавський шлях, Котелевської ОТГ Полтавської області, водій ОСОБА_3 керував автомобілем BАЗ-21061, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Під час судового розгляду ОСОБА_3 в особі захисника Сідько С.І. яка діє на підставі ордера серії ВІ №1177190, виданого 03.11.2023 року, вину увчиненні правопорушення,передбаченого ч.1ст.130 КУпАП не визнав уповному обсязі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки у справі відсутні належні і допустимі докази вчинення ним адміністративного правопорушення, а також допущення працівниками поліції порушень норм Закону України «Про Національну поліцію» щодо зупинки транспортного засобу, відеофіксації адміністративного правопорушення, невідповідності письмового направлення на медичний огляд належній формі, неправильності зазначеного в протоколі часу. Просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомив , що ввечорі 29 жовтня 2024 року проїжджав на службовому автомобілі по вул. Полтавський шлях, у с-щі Котельва. Поблизу магазину «Кошик» його зупинили працівники поліції і пояснили, що водій ОСОБА_3 відмовляється від проходження тесту на алкогольне сп`яніння. Свідок чув, що поліцейські пропонували водію проходження тесту на місці зупинки або у лікарні. Чи відмовлявся ОСОБА_3 від медичного освідування, свідок не пам`ятає. При цьому був присутній ще один свідок ОСОБА_5 . Також поліцейські при ньому складали протокол , який він підписав та його пояснення.
Свідок ОСОБА_6 на неодноразові виклики, до суду не з`явився.
З дослідженого у судовому засіданні відеозапису з нагрудної бодікамери працівників поліції вбачається , що відеозапис розпочинається о 17-30 год. 29.10.2024 року та складається з 6 відеофайлів, по 10 хв. кожен. На відео зафіксовано факт руху автомобіля, його зупинку працівниками поліції у зв`язку з порушенням правил користування ременем безпеки. Також на відео зафіксовано факт неодноразової пропозизії працівниками поліції водію ОСОБА_3 пройти тест на місці зупинки або у медичному закладі, а також відмова ОСОБА_3 від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння та підтвердження ним вживання близько 300 гр. алкоголю.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_7 , допитавши свідка, суд приходить до наступних висновків.
У суді встановлено, що 29 жовтня 2024 року о 17 год.30 хв. в с-щі Котельва по вул. Полтавський шлях, Котелевської ОТГ Полтавської області, водій ОСОБА_3 керував автомобілем BАЗ-21061, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
П. 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
П. 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення вимог п.п. 2.5, 2.9 «а» ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.
Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції
П. 1 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом - Інструкція) встановлює, що ця Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.
Водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. (п. 1 розділу ІХ Інструкції).
П. 3 розділу ІХ Інструкції передбачає, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі за змістом - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (зі змінами).
П. 6 розділу ІХ Інструкції, передбачає у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Поліцейським протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №397684 від 29.10.2024 року, складений за відмову ОСОБА_3 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку , в присутності двох свідків (а.с.1), що підтверджується відеозаписом.
Розділ ІІ Інструкції встановлює порядок оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Відмова водія від пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції кваліфікується за п. 2.5. ПДР України. Поліцейськими вірно кваліфіковано дії ОСОБА_3 за п. 2.5 ПДР України.
У суді беззаперечно встановлено факт керування водієм ОСОБА_3 транспортним засобом 29.10.2024 року о 17-30 год. та його зупинку працівниками поліції у зв`язку з порушенням правил користування ременем безпеки, відмову ОСОБА_3 пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Тому суд не приймає до уваги посилання захисника ОСОБА_7 на невірність зазначеного часу скоєння правопорушення та складання протоколу, оскільки це не впливає на обставини правопорушення та не спростовує винуватості ОСОБА_3 .
Також не впливає на обставини справи і факт оформлення поліцейським направлення на медичний огляд ОСОБА_3 у рукописному вигляді, оскільки таке направлення видане уповноваженою особою. Дане направлення також містить власноручний запис ОСОБА_3 про відмову від освідування (а.с.4).
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.
Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).
Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
При цьому суд зазначає, що відповідно до ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва протиРосії» («Malafeyevaу Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін протиРосії» («Karelinу.Russia») заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа мас захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі на шкоду особі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції.
Таким чином, вважаю вину ОСОБА_3 повністю доведеною.
Невизнання ОСОБА_3 своєї вини суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, а заперечення захисника спростовуються зазначеними вище дослідженими в ході судового розгляду доказами.
Під час судового розгляду не встановлено наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_3 за адміністративне правопорушення.
Згідно з довідкою Сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції №5294/115/120/14/04/-2023 від 30.10.2023, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , посвідчення водія на право керування транспортними засобами отримував, а саме НОМЕР_3 від 10.10.2015 року (категорія В) , повторність відсутня.
У рішення ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).
Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ч.2 та ч.6 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно доцього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення,а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій-шостій цієї статті. Адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.
На підставі ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчинених адміністративних правопорушення за ст.124, 122-4 КУпАП, особу порушника, ступінь його вини, також беручи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення, на ОСОБА_3 необхідно накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами , що за своїм видом та мірою відповідає, визначеній у ст. 23 КУпАП, меті накладення адміністративного стягнення, і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобіганню вчиненню правопорушень.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст.130 ч.1, 268, 279, 283, 294 КУпАП, суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок Платіжні реквізити для зарахування адміністративних штрафів у сфері забезпечення дорожнього руху (штрафів ДАІ): Отримувач коштів - ГУК Полтав.обл/Полтавська/21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37959255, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) - 899998, Р/рахунок - UA0016001, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Роз`яснити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що згідно з ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. На підставі частини другої статті 308 КУпАП у разі несплати гр. ОСОБА_3 штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови, органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 34 000.00 грн.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок Платіжні реквізити для перерахування судового збору після рішення суду
Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106
Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783
Рахунок отримувача: UA0026001
Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)
Код класифікації доходів бюджету: 22030106
Стягувач: Державна судова адміністрації України.
Постанова може бути оскаржена особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанови про застосування стягнення, передбаченого ст.32 цього кодексу.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя: Г.М. Гуляєва