1Справа № 335/4747/24 3/335/1539/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Романько О.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює провідним юрисконсультом в міських теплових мережах, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 виданий органом 2310 від 16.11.2020 року, посвідчення водія НОМЕР_2 , РНКОПП НОМЕР_3 , тел. НОМЕР_4 ;

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12.04.2024 року о 23 год. 37 хв. в м. Запоріжжі, Вознесенівський район по вул. Перемоги, біля буд.17, керував транспортним засобом «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_5 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Про повторність попереджений. Від керування транспортного засобу відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення: серії ААД № 904755 від 12.04.2024 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав клопотання про закриття провадження, яке було надано суду 15.05.2024, додатково пояснив, що в матеріалах справи відеозапису з нагрудних персональних мобільних пристроїв працівників патрульної поліції щодо складання адміністративних матеріалів за ч.1 ст.130 КУпАП відносно нього вбачається, що під час спілкування з поліцейськими він поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення, його поведінка цілком відповідала обстановці.

Також, переглядом відеозапису встановлено, що поліцейським було названо водію лише одну ознаку алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, при цьому не було зафіксовано порядок перевірки інших виявлених у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, зокрема перевірки реакції його зіниць очей на світло, огляд його рук. З відеозапису чітко вбачається, що у ОСОБА_1 відсутнє тремтіння пальців рук, поведінка адекватна, мова зрозуміла, чітка, рухи тіла теж адекватні.

Крім цього, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм ОСОБА_1 таких положень Правил дорожнього руху, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього. Так, при перегляді відеозапису, не було встановлено, що водієві працівником поліції була надана чітка відповідь щодо підстав зупинення його автомобіля. Працівником поліції вже тільки при подальшому спілкуванні на місці події вказано лише на положення п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Разом з цим відповідно до ч. 3 ст. 35 цього ж Закону поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. При цьому, з відеозапису не вбачається, що працівники поліції будь-яким чином пояснили на підставі якої саме інформації і чи дійсно вона існує вони дійшли висновків щодо причетності самого водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення. Навпаки, з початку відеофіксації вбачається, що поліцейські за вказівками шукають певний автомобіль і коли він потрапив в їх поле зору, то водієві було надано вимогу щодо зупинки. Після того працівник поліції підійшовши до автомобіля ОСОБА_1 відразу став вимагати щоб той вийшов та більше трьох разів дихнув на нього, але й при цьому виказував сумніви щодо запаху з ротової порожнина водія чи то запаху його парфумів, які за словами поліцейського не дають йому точно визначитися щодо наявності чи відсутності запаху алкоголю. На всі запитання поліцейських водій ОСОБА_1 надавав чіткі пояснення, також додатково намагався з`ясувати причину, з якої зупинили його авто, але відповіді на свої питання так і не отримав.

Також, під час дослідження відео було встановлено, що в автомобілі ОСОБА_1 перебував пасажир.

В судовому засіданні була допитана в якості свідка ОСОБА_2 , яка вказала, що дійсно 12.04.2024 вона була пасажиром в автомобілі ОСОБА_1 , якого попросила підвезти її додому з кафе «Чин-Чин». Під час їх маршруту автомобіль був зупинений працівниками поліції. Вона не пам`ятає щоб працівники поліції вказували на будь-які порушення правил дорожнього руху, які допустив ОСОБА_1 , а також щоб їм повідомили, що ОСОБА_3 чи вона є причетними до скоєння будь-якого адміністративного чи кримінального проступку. Швидкість автомобіля під час руху була невеликою, на заборонені знаки чи забороняючий сигнал світлофорів вони не проїздили. При цьому свідок вказала на те, що ОСОБА_1 разом з нею у кафе «Чин-Чин» не відпочивав, а тільки на її прохання приїхав її звідти забрати додому, він був повністю тверезим.

В ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» вичерпний перелік підстав для зупинки транспортного засобу.

Такими є порушення Правила дорожнього руху, інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, наявність інформації, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення тощо.

Зупинка транспортного засобу є первинною дією по відношенню до огляду автомобіля чи огляду водія.

При цьому, також суд бере до уваги, що окремо виявленого порушення правил дорожнього руху чи то причетності водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, наявності інформації, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення так і не знайшло в подальшому свого належного фіксування чи то в будь-якому іншому протоколі про адміністративне правопорушення, чи то в кримінальному провадженні.

Тобто, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій ОСОБА_1 допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Такі висновки викладені, зокрема, в рішенні Чернівецького апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року по справі 718/1824/22, що в свою чергу узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи записів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП. орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке інкримінується ОСОБА_1 полягає у відмові від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Суб`єктом зазначеного правопорушення є водій транспортного засобу.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 130 ч. 1 КУпАП, за ознакою відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Предметом доказування винуватості особи за даним складом правопорушення є факт належного проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, суду надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 904755 від 12.04.2024 складений о 23 год. 55 хв.; рапорт поліцейського взводу 1 роти 1 батальйону 2 УПП в Запорізькій області ДПП старшого сержанта поліції Молодцова В.; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції НКП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 12.04.2024 складене о 23 год. 45 хвилин; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; довідка адмінпрактики про відсутність повторності за ст. 130 КУпАП; компакт-диск з відеозаписом фіксації правопорушення.

Так, з досліджених в ході розгляду справи наданих суду доказів судом не встановлено достовірних даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 , відносно якого складено адміністративний протокол, містять достатні дані, які б відображали вчинення останнім адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2 Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобівознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. На порушення зазначених вимог, поліцейський спілкувався із ОСОБА_1 тривалий час, запропонував пройти огляд тільки з огляду на його припущення щодо наявності запаху алкоголю з порожнини рота водія. В цей же час будь-які інші ознаки такого сп`яніння поліцейським під час відеофіксації не називалися. При цьому з відеозапису не вбачається у ОСОБА_1 явних ознак сп`яніння та зловживання з його боку процесуальними правами.

Таким чином, на переконання суду, долучені до адміністративного матеріалу докази є сумнівним та не підтверджують наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Коробов проти України»).

Інших доказів, які б свідчили про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, співробітниками патрульної поліції суду не надано.

Оцінивши докази, долучені до справи, суд приходить до висновку про відсутність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, інкримінованого ОСОБА_1 ..

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Таке положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, дана справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 9, 130, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.О. Романько