ПОСТАНОВА

і м е н е м У к р а ї н и

18 липня 2024 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі: головуючої судді Ромазан Л.С., при секретарі Будз М.В., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Маркушевського Б.Ф., розглянувши матеріали, які надійшли із відділення поліції №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, -

за ч.1 ст.130 КУпАП -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 06.05.2024 року о 10 год. 20 хв. по вулиці Центральній в с. Заздрість Микулинецької ТГ Тернопільського району Тернопільської області керував автомобілем марки "ВАЗ 21063", д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із використанням спеціального технічного засобу приладу алкотестер Drager Alcotest 6810, а також у найближчому закладі охорони здоров"я відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №162405 від 06.05.2024 року).

У судове засідання ОСОБА_2 не з"явився, 20 травня 2024 року подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, однак із участю його захисника. Просить провадження закрити у зв"язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_2 адвокат Маркушевський Богдан Франкович у судовому засіданні долучив пояснення від 20 травня 2024 року, в яких вказав на те, що наявний в матеріалах справи відеозапис з реєстратора службового автомобіля та відеозапис нагрудної камери поліцейського свідчать про те, що автомобіль ОСОБА_2 марки "ВАЗ 21063", д.н.з. НОМЕР_1 , стоїть в нерухомому стані, тобто є припаркованим, а водій знаходиться поряд із транспортним засобом, за межами його салону. Також зазначив, що ОСОБА_2 в процесі спілкування з поліцейськими погодився пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, однак не пройшов, бо поліцейські словесно довели йому до відома, що не мають права примушувати його проходити огляд на стан сп"яніння. В поясненні адвокат Маркушевський Б.Ф. також вказав, що відеофіксація вчиненого правопорушення не є безперервною, ОСОБА_2 не вручено протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, у справі не має доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Провадження у справі просить закрити у зв"язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив

У судовому засіданні в ході відтворення відеоматеріалів та дослідження усіх інших матеріалів, наданих відділенням поліції №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області до матеріалів справи, встановлено наступне.

На відеозаписі з нагрудної камери поліцейського вбачається автомобіль марки "ВАЗ 21063", д.н.з. НОМЕР_1 , з увімкненим двигуном, поряд із яким знаходиться ОСОБА_2 . Окрім нього, інших осіб, які могли б виконувати функцію водія, не зафіксовано. Крім цього, ОСОБА_2 , як водій даного транспортного засобу, відчинив водійську дверку, вимкнув двигун, а також на поставлені поліцейським питання, чому при повороті праворуч не вмикав покажчик повороту, добровільно пояснив, що вмикав покажчик повороту, тим самим не заперечуючи, що саме він керував даним транспортним засобом. Далі, поліцейським було вказано ОСОБА_2 на порушення ним ПДР України, а саме: номерний знак закріплено не у встановленому для цього місці, що є порушенням п.п.2.9В ПДР України, про що на місці зупинки винесено відповідну постанову про адміністративне правопорушення серії ББА №575535 від 06.05.2024 року. В подальшому, під час складання адмінматеріалів та встановлення особи поліцейським у ОСОБА_2 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота та порушення координації рухів, що підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Крім того, ОСОБА_2 в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №162405 від 06.05.2024 року, зокрема в графі "пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення" власноручно вказано кількість вжитих алкогольних напоїв.

Згідно із п.2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, ОСОБА_2 було запропоновано пройти на місці зупинки огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Drager Alcotest 6810, що підтверджується відео фіксацією нагрудної камери (файл VID56F-00-0021) на 00:02:32 хв., від проведення якого останній відмовився.

Поліцейський роз`яснив ОСОБА_2 його права, в тому числі і вказав на те, що не має права примушувати його проходити огляд для визначення стану алкогольного сп"яніння. Також пропонував йому проїхати у найближчий медичний заклад для проходження цього ж огляду, на що ОСОБА_2 також відповів відмовою, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. За таких обставин поліцейським було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №162405 від 06.05.2024 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №162405 від 06.05.2024 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2 одержав, зі змістом протоколу ознайомився, підтвердивши це своїм підписом. Крім того, ОСОБА_2 підтвердив у вказаному протоколі своїм підписом факт правильності внесених про нього даних.

При відтворенні у судовому засіданні відеозапису вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, даних про те, що такий відеозапис переривався, не встановлено.

Також суд звертає увагу на те, що у постанові серії ББА №575535 від 06.05.2024 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП, встановлено факт керування 06.05.2024 року о 10 год. 20 хв. по вулиці Центральній в с. Заздрість Микулинецької ТГ Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_2 автомобілем марки "ВАЗ 21063", д.н.з. НОМЕР_1 , із фактами, викладеними в цій постанові ОСОБА_2 погодився, про що свідчить його підпис у постанові та й саму постанову, як незаконну, останній у встановленому законом порядку не оскаржував.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена належними доказами, зокрема відеофіксацією з нагрудної камери поліцейського, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №162405 від 06.05.2024 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, постановою серії ББА №575535 від 06.05.2024 року та іншими матеріалами справи.

За даних обставин в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Суд відкидає твердження захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Маркушевського Б.Ф., викладені ним у його письмових поясненнях, оскільки вони повністю спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Решта доводів та заперечень захисника, висновків суду по суті розгляду справи про адміністративне правопорушення, не спростовують. Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини.

Згідно з положеннями ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як такі, що безпосередньо впливають на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу, що притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу, що притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.40-1, ч.1 ст. 130, 283 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_2 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_2 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. в дохід держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду.

Повну постанову складено 22 липня 2024 року.

Суддя: Л.С. Ромазан