Справа № 215/5163/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Камбул М.О. розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який не притягався протягом року до адміністративної відповідальності, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

03.08.2024 о 10:57 год. в м. Кривому Розі, Тернівському районі, по вул. Каштанова, біля буд. 37А, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Honda, днз НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився за допомогою газоаналізатору «Драгер» Alcotest, результат якого позитивний, а саме 0,25 ‰ проміле. Правопорушення зафіксоване на нагрудний відеореєстратор моторола 475345, 475338. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 «а» ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав письмове пояснення в якому вказав, що не згоден з протоколом про адміністративне правопорушення, оскільки заміри алкотестером проводилися двічі та в перший раз результат його був 0,00 проміле, другий більше. При цьому вказує, що в стані алкогольного сп`яніння він не перебував, з працівниками поліції вони вели довгу розмову, після чого йому дозволили сісти за кермо та продовжити рух додому.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Тому враховуючи, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, вважаю, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з огляду на вказане, суддя визнає причини неявки особи в судове засідання неповажними, тому справа розглядається за наявними матеріалами.

Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 107151 від 03.08.2024 (а.с. 2), направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.3), рапорт працівника поліції (а.с. 6), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4), результат огляду на стан сп`яніння №1035 від 03.08.2024 в 11:2 год. проведений газоаналізатором Драгер Alcotest 0308, який позитивний, а саме 0,25‰ (а.с. 5), довідку згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами (а.с. 7), письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с. 8), запис відеофіксації скоєння правопорушення (а.с. 9) приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За даних обставин, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до Глави 21 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 ( із змінами, внесеними з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід урахувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП на стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом слід зазначити, що з переглянутого судом відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 на відео пояснює, що він їхав додому та в нього на кермі ТЗ заклинуло ручку, тому він влетів в кущі, тобто факт керування ТЗ підтверджується як поясненнями самого ОСОБА_1 , так і переглянутим відеозаписом.

Щодо посилань ОСОБА_1 , що він не погоджується з протоколом про адміністративне правопорушення, оскільки продував Драгер двічі слід зазначити, що з переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 в результаті руху на ТЗ Honda, днз НОМЕР_2 , опинився на узбіччі дороги в кущах, що сталося в результаті замикання ручки на кермі. Працівники поліції після виявлення даної події поспішили на допомогу ОСОБА_1 , та в ході підйому ТЗ відчули різкий запах алкоголю з порожнини рота водія, на підставі чого почали ставити уточнюючі питання та запропонували пройти водію огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору Драгер.

Як вбачається з переглянутого відеозапису ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та в ході проходження огляду перший раз коли здійснював продув газоаналізатору Драгер, виконав тест не до кінця (тобто не до клацання), на що працівниками поліції було запропоновано ще раз продути, на що ОСОБА_1 погодився і вже в другий раз виконав вказівки правників поліції та завершив належним чином тест на виявлення стану алкогольного сп`яніння, результат якого позитивний, а саме 0,25 ‰ проміле, тобто посилання ОСОБА_1 стосовно того що результат за першим тестом Драгеру становив 0,00% проміле не заслуговують на увагу та спростовуються переглянутим відеозаписом.

Таким чином, з відеозапису вбачається дотримання поліцейським п. 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванні під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, так як на місці події було встановлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів .

Крім того, слід звернути увагу на те, що до матеріалів адміністративної справи додано письмові пояснення ОСОБА_1 , з яких видно, що він вживав горілку 02.08.2024, при цьому з переглянутого відеозапису вбачається, що на неодноразові запитання працівників поліції, стосовно різкого запаху алкоголю з порожнини рота, ОСОБА_1 повідомив, що вживав горілку, тому посилання ОСОБА_1 на те що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння не заслуговують на увагу, спростовуються переглянутим відеозаписом та результатом газоаналізатору Драгер.

Дослідивши докази, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 в скоєні даного правопорушення та про необхідність накладення на нього стягнення у межах санкцій ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно довідки встановлено, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, а.с.-7. тому він підлягає адміністративній відповідальності, як водій, який керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що передбачено нормами ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, якою встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде складати 605,60 грн. із розрахунку (3028 *0,2).

Керуючись ст.ст. 40-1, 279, 280, 283, 308 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності наклавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн. на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, одержувач коштів (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106).

У разі несплати штрафу в добровільному порядку, не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови, штраф стягується у порядку примусового виконання в подвійному розмірі, а також стягуються витрати на облік правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

СУДДЯ: