П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 758/16141/24

27 грудня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Левицької Я.К., розглянувши матеріали, які надійшли від Подільського УП ГУНП у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , працюючої перекладачем іноземних мов «Компанія «НЮ «Консепт», раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №272217 від 27.11.2024, складеним ст. ДОП Подільського УП ГУНП у м. Києві Касько Р.С., 15.11.2024 о 18 год. 15 хв. за адресою: АДРЕСА_3 , під час конфлікту стосовно спільної дитини ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство фізичного характеру відносно колишнього співмешканця ОСОБА_2 , а саме образливо чіплялась та штовхала, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась. Про дату, час та місце слухання справи була належним чином повідомлена. На підставі ст. 268 КУпАП явка особи в даній справі не є обов`язковою.

Водночас інтереси ОСОБА_1 у судовому засіданні представляв захисник адвокат Максиміхіна А.П., яка заперечила щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Зазначила, що протокол про адміністративне правопорушення складений працівником поліції безпідставно 27.11.2024 року, тоді як події мали місце 15.11.2024 року. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, в наркотичному чи алкогольному сп`янінні вона не перебувала, тілесних ушкоджень ОСОБА_2 не завдавала, фізичної сили до нього не застосовувала. Просила закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_2 та його захисник адвокат Лушкін М.Ю. у судовому засіданні просили суд притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого та його захисника, всебічно та об`єктивно дослідивши обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя встановила наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч. 1 ст.173-2 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивну сторону цього правопорушення складають певні дії (бездіяльність), реальне настання шкідливих наслідків (реальна ймовірність їх настання) та причинний зв`язок між ними.

Відповідно до п. 3 ч. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 07.12.2017 домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

В той час, під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання під час сварки, не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен чітко відповідати приписам ст.256 КУпАП, особливо в частині викладення фабули правопорушення, яка, як зазначено вище фактично є обвинуваченням.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство фізичного характеру відносно колишнього співмешканця ОСОБА_2 , а саме образливо чіплялась і штовхала.

Разом з тим з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 , маючи значну перевагу в своїх можливостях, діяла умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

У протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не відображено те, що потерпілому ОСОБА_2 було заподіяно шкоду фізичному або психічному здоров`ю.

Із пояснень потерпілого ОСОБА_2 та матеріалів долучених до протоколу вбачається, що між колишніми співмешканцями виник конфлікт на побутовому ґрунті щодо спільної дитини, який виразився у взаємних образах.

З огляду на наведене, сам лише факт наявності між колишніми співмешканцями та батьками спільної дитини конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення ОСОБА_1 психологічного насильства в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

При цьому, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу, що протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому у графі «свідки» не зазначено відомостей щодо свідків події, яка мала місце 15.11.2024 року, хоча до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №272217 від 27.11.2024 долучено пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Також до протоколу про адміністративне правопорушення долучено як заяву ОСОБА_2 про вчинення адміністративного правопорушення від 15.11.2024, так і заяву ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, що додатково вказує на наявність конфліктної ситуації між колишніми співмешканцями та батьками спільної дитини.

Таким чином, матеріалами справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не підтверджується наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При цьому судом враховуються положення ст. 62 Конституції України, у відповідності до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, а тому вважає, що провадження в справі про притягнення її до адміністративної відповідальності підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 7, 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва.

Суддя Я. К. Левицька