ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2944/24 Номер провадження 33/814/1025/24Головуючий у 1-й інстанції Зуб Т. О. Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В., із секретарем ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 05 серпня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КпАП України, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років.

Стягнуто зі ОСОБА_2 судовий збір в сумі 605, 60 грн. в дохід держави.

Постановою судді ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що 07.07.2024 року, о 13.19 год., по вул.Київська 4-В, в с.Супрунівка Полтавського району Полтавської області, повторно протягом року, керував автомобілем „Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою, яку позбавлено права на керування транспортними засобами. Своїми діями ОСОБА_2 порушив ст.15 ЗУ „Про дорожній рух та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення не було допущено його захисника, чим порушено право на захист. Крім того, не надано для ознайомлення наявний відеозапис.

Про місце, дату та час розгляду справи ОСОБА_2 належним чином повідомлений не був, а справу розглянуто суддею за його відсутності, що свідчить про неповноту судового розгляду.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час слухання, в судове засідання не з`явився. Про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомив.

Будь-яких об`єктивних даних, що свідчили б про поважність неявки ОСОБА_2 до апеляційного суду для участі у розгляді справи, надано не було.

Відповідно до ч.6 ст.294 КпАП України неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Суддя місцевого суду у відповідності до вимог ст.ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення повно, всебічно та об`єктивно дослідив усі обставини справи в їх сукупності.

Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КпАП України, є правильним, ґрунтується на об`єктивних даних, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.

Диспозиція ч.2 ст.126 КпАП України передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ч.5 ст.126 КпАП України відповідальність настає за повторне протягом року вчинення правопорушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 , повторно протягом року, керував автомобілем, будучи особою, яка не має права на керування транспортними засобами.

Відповідно до наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили автомобіль „Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_1 . Під час перевірки документів на право керування транспортним засобом та встановлення особи водія, ОСОБА_2 надав тимчасовий реєстраційний талон на право керування транспортним засобом, який видається у встановленому законом порядку у зв`язку з вилученням посвідчення водія відповідної категорії. При цьому, працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_2 про його права, передбачені ст.268 КпАП України, в тому числі про можливість скористатися юридичною допомогою, однак прохання щодо залучення йому захисника ОСОБА_2 не висловлював.

Постановою судді Святошинського районного суду м.Київ від 04.04.2023 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Вказане рішення суду набрало законної сили і є чинним на даний час.

27.08.2023 року ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КпАП України за керування транспортним засобом, особою яка не має права на керування транспортним засобом, а саме не набула цього права після позбавлення права на керування транспортними засобами.

Відповідно до довідки старшого інспектора ВАП УПП в Полтавській області ДПП від 08.07.2024 року ОСОБА_2 після закінчення терміну адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, не набув нового права на керування транспортними засобами.

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.

Непереконливими є і доводи ОСОБА_2 щодо порушення його прав, передбачених ст.268 КпАП України. Своїми правами у відповідності до вимог ст.ст. 268, 271 КпАП України ОСОБА_2 міг скористатися під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Тому посилання щодо недоведеності вини ОСОБА_2 , а також допущення порушень в ході складання протоколу та розгляду справи в місцевому суді є надуманими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Враховуючи викладене, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 05 серпня 2024 року щодо ОСОБА_2 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Л.В. Нізельковська