Справа № 478/741/24 Провадження № 3/478/358/2024
П о с т а н о в а

І м е н е м У к р а ї н и

16 липня 2024 року. Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Томашевський О.О., за участю секретаря судових засідань Григоренко Н.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Казанківського районного суду Миколаївської області перебувають адміністративні матеріали які надійшли від Сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 06 червня 2024 року, серії ААД № 482879, 06.06.2024 року, водій ОСОБА_1 ,діючи повторно, о 21 год. 50 хв. в смт. Казанка по вул. Миру, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2110», номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування, згідно постанови Казанківського районного суду Миколаївської області від 02.08.2023 року.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1. «а» Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Про місце і час розгляду справи ОСОБА_1 повідомлявся належним чином за адресою місця проживання повідомленою ним інспектору поліції та вказаної в протоколі.

Судові повістки про виклик до суду двічі були не вручені ОСОБА_1 та повернуті поштою на адресу суду за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України» (рішення від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», заява № 36655/02), у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Також, у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України», рішення від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» («Ponomaryov» v. Ukraine), заява № 3236/03, § 41 та інші).

Так, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 року, зазначає, що сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань. В протилежному випадку, Суд виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Враховуючи те, що будь-яких заяв від ОСОБА_1 про перенесення розгляду справи та поважність причин неявки суд не отримував, останній був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, та судом було вжито належних заходів щодо повідомлення ОСОБА_2 про дату, час та місце судового розгляду справи, будь-яких дій з його боку, спрямованих на визначення результату розгляду справи відносно нього не вчинялось, а судові повістки про виклик поверталися до суду без вручення адресатові за вказаною ним адресою проживання, тому суд приходить до висновку, що в силу ч. 1 ст. 268 КУпАП справа може бути розглянута за його відсутності.

Дослідивши адміністративні матеріали, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаного правопорушення, підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 482879 від 06.06.2024 року, згідно якого, 06.06.2024 року, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2110», номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування, згідно постанови Казанківського районного суду Миколаївської області від 02.08.2023 року. При цьому, ОСОБА_1 було ознайомлено зі змістом протоколу, в якому останній поставив підпис без жодних заперечень чи зауважень;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАД №600863 від 06.06.2024 року, згідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. ч. 1, 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 06.06.2024 року, згідно яких останній підтвердив обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення;

- даними довідки інспектора СМ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП України в Миколаївській області Агаєвої Н., згідно з якою, з наявних облікових даних ІПНП «Адмінпрактика», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягувався до адміністративної відповідальності працівниками СПД №1 ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме: за порушення п.п. 2.1 «а» ПДР України. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 84512 від 25.07.2023 року.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, під поняттям адміністративного правопорушення визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.2.1. «а» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Так, згідно з ч. 4 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами передбачено відповідальність у виді штрафу.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність, за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1. «а» ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Таким чином, з огляду на ч. 2 ст. 33 КУпАП суд враховує особу винного, який протягом року притягувався до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, та вважає, що відповідно до мети адміністративного стягнення, яке застосовується до особи з метою її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП) необхідним та достатнім для його виправлення буде застосування до ОСОБА_1 міри адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування на певний строк та без застосування оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки матеріали адміністративної справи не містять відомостей щодо права власності ОСОБА_1 на транспортний засіб.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст .33 - 35, 221, 252, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284, 285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2400 (двох тисяч чотириста) неподаткових мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років, та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп. на користь держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області.

Суддя О.О. Томашевський