ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2024 Справа №607/18599/24 Провадження №3/607/7920/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи, яка надійшла з Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, який є особою з інвалідністю ІІ групи,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

23.08.2024 близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 , вчинив відносно свого брата ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме: словесно ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та чинив психологічний тиск, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, чим порушив вимоги пункту 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, заяв та клопотань не надходило. При розгляді справи ОСОБА_1 заперечив вчинення ним домашнього насильства відносно свого брата ОСОБА_2 за наведених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 підтвердив викладені у складеному щодо ОСОБА_1 обставини вчинення останнім відносно нього домашнього насильства.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 , а також дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстава для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність особи наступає у випадку вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 р. І Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 р. 1 вказаного Закону, психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, така доведена матеріалами справи, зокрема даними, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №279650 від 24.08.2024, складеному у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, де викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 ; електронному рапорті інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Іваник Д.В. від 24.08.2024; письмових поясненнях ОСОБА_2 від 24.08.2024, згідно з якими 23.08.2024 близько 22 год. 00 хв. його брат ОСОБА_1 , перебуваючи за їх спільним місцем проживання по АДРЕСА_1 , вчинив відносно нього домашнє насильство психологічного характеру, під час чого ображав його, вимагав грошові кошти та погрожував фізичною розправою; копії форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 24.08.2024; копії термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №331836 від 24.08.2024, зі змісту якого вбачається, що у зв`язку із вчиненням ОСОБА_1 домашнього насильства щодо ОСОБА_2 , працівником поліції вжито заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника, а саме: заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, на строк 10 діб (з 01 год. 30 хв. 24.08.2024 до 01 год. 30 хв. 03.09.2024); рапорті ДОП СДОП ВППП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Киянко В. від 24.04.2024.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому судом приймаються до уваги. На думку суду, такі докази підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.

Таким чином, вважаю, що в матеріалах справи достатньо доказів, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 23.08.2024 близько 22 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , домашнього насильства психологічного характеру відносно свого брата ОСОБА_2 , внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 згідно зі ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Термін притягнення до адміністративної відповідальності не закінчився.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує вимоги ст. ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року), Європейський суд зазначив, що при призначенні покарання для того, щоб втручання було пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Згідно з положеннями статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Отже, враховуючи наведене, дані про особу ОСОБА_1 , який є особою з інвалідністю ІІ групи та щодо якого відсутні у матеріалах справи відомості про притягнення його до адміністративної відповідальності раніше, в тому числі за вчинення домашнього насильства, а також те, що вчинене правопорушення не завдало будь-якої значної шкоди іншим особам, державному або громадському порядку, не призвело до тяжких наслідків і не становить великої суспільної шкідливості, а тому є малозначним, вважаю можливим, на підставі ст. 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

На думку суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи. Судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 22, 23, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності, на підставі ст. 22 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

СуддяІ. М. Царук