Номер провадження: 33/813/1318/24
Номер справи місцевого суду: 521/1144/24
Головуючий у першій інстанції Мазун І. А.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 25 березня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №731048, ОСОБА_1 10.01.2024 в 15.30 год. в м. Одеса, по вул. Житомирська, 32, керував т/з Mitsubishi Galant д/н НОМЕР_1 здійснив дорожньо-транспортну пригоду (наїзд на перешкоду), з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 25.03.2024 ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. На підставі п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривень 60 копійок.

Не погодившись з наведеною постановою суду 23.04.2024 ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу у якій, посилаючись на її незаконність, просить суд скасувати постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 25.03.2024 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та визнати, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Разом з апеляційною скаргою подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 25.03.2024, посилаючись на те, що копію оскаржуваного рішення не отримував, а лише 16.04.2024 йому стало відомо про її наявність, коли він був викликаний до виконавчої служби для сплати штрафу.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що будь яких доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніня, не надано, а розгляд справи без доведеності (технічними засобами) провини ОСОБА_1 є неприпустимим. Крім того, не можна погодитись із висновком поліцейських про те, що відповідь: «Я не знаю как лучше», «А что мне будет если откажусь, что я употреблял» на запитання є відмовою, оскільки у таких відповідях не розкрито небажання чи неможливість виконувати пропозиції поліцейських.

Також ОСОБА_1 зазначає, що немає відеодоказів того, що автомобіль рухався. Від керування його не було відсторонено, автомобіль на штрафний майданчик не направлявся, що ще раз свідчить про те, що ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння не керував транспортним засобом.

В судове засідання до апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Статтею 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст.і 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Пропущений особою строк на апеляційне оскарження поновляється судом лише за наявності належним чином мотивованого клопотання, у якому повинні бути викладені обставини, що слугували поважними причинами пропуску такого строку, а також обґрунтування того, в чому саме полягає поважність причин пропуску цього строку та яким саме чином такі обставини могли завадити особі оскаржити постанову суду в передбачений законом строк.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи судом першої інстанції відносно ОСОБА_1 був здійснений за його відсутності, копія оскаржуваного рішення останньому не надсилалась, з клопотання про поновлення строку, вбачається, що останній про наявність оскаржуваної постанови дізнався 16 квітня 2024 року,коли він був викликаний до виконавчої служби для сплати штрафу.

За таких обставин, ОСОБА_1 був позбавлений можливості своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції, а тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виконання даного пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №731048 від 10.01.2024 (а.с.1);

- поясненнями свідка від 10.01.2024 (а.с. 2);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (а.с. 3);

- довідкою про отримання особою посвідчення водія (а.с. 4);

- довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 5);

- відеозаписами з портативних відеореєстраторів № 230579, 230826 якими зафіксовано події викладені в протоколі, у тому числі факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи, наявним доказам та вимогам ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є самостійною підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У доводах апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається на те, що будь яких доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніня, не надано, а розгляд справи без доведеності (технічними засобами) провини ОСОБА_1 є неприпустимим.

Проте вищевказані доводи скаржника є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на наступне.

Згідно ст. ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань, а також забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Положеннями Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, передбачено певний порядок застосування поліцейськими відеореєстраторів та портативних відеореєстраторів як пристроїв, призначених для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції яких дають змогу закріпити їх на службовому автомобілі або на форменому одязі поліцейського.

Розділом Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, визначено особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, згідно п. 4 якого огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

До матеріалів справи долученні відеозаписи з портативних відеореєстраторів № 230579, 230826, посилання на які містяться в протоколі №ААД №731048 від 10.01.2024.

З зазначених відеозаписів вбачається, що приїхавши на місце ДТП, працівники поліції запідозрили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували останньому пройти огляд на місці зупинки або в медичному закладі, на що ОСОБА_1 спочатку погодився, проте коли приїхав патрульний наряд та привіз прилад «ALCOTEST DRAGER», останній відмовився та почав розпитувати, навіщо та що буде. Далі, працівники поліції роз`яснили наслідки відмови від проходження огляду та запропонували пройти огляд в медичному закладі (р. №230579 16:44:45 16:45:55), надалі в ході розмови, на чергове запитання поліцейського «будете проходити огляд на стан сп`яніння?», відповів «Яка різниця», працівники поліції знову роз`яснили, що у випадку відмови на ОСОБА_1 буде складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останній зазначив «Я з вами згоден» (р. №230579 16:49:50 16:50:16).

Твердження скаржника, що не можна погодитись із висновком поліцейських про те, що відповідь: «Я не знаю як краще», «А що мені буде, якщо я відмовлюся, що я вживав» на запитання є відмовою, оскільки у таких відповідях не розкрито небажання чи неможливість виконувати пропозиції поліцейських, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються з досліджених вище апеляційним судом відеозаписів, а події зафіксовані на відеозаписах свідчать про свідому та чітку відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи в частині того, що немає відеодоказів того, що автомобіль рухався, апеляційний суд відхиляє, оскільки при розмові з працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечував, що керував транспортним засобом, крім того, на запитання працівника поліції: «Як ви приїхали сюди?», відповів що: «На машині приїхали» (уривок з реєстратора №230579 16:42:05).

В матеріалах справи також наявне пояснення свідка ОСОБА_2 , з яких вбачається, що приблизно у 16 годині 30 хвилин з вікна своєї квартири на другому поверсі побачила, як машина білого кольору (д.н.з НОМЕР_1 ) намагалася виїхати на дорогу, але буксувала.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення №ААД №731048 від 10.01.2024 підписаний власноручно ОСОБА_1 без будь-яких зауважень, що свідчить про те, що зазначені доводи спрямовані на уникнення від відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги, що від керування його не було відсторонено, автомобіль на штрафний майданчик не направлявся, що ще раз свідчить про те, що ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння не керував транспортним засобом, не впливають на існування складу адміністративного правопорушення, а факт керування транспортним засобом є доведений розумінні ст. 251 КУпАП належними та допустимими доказами.

Жодних інших доводів на спростування висновків суду, апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить.

Таким чином, постанова судді місцевого суду відповідає вимогам закону, істотних порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції прийнято законне рішення, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 25 березня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 25 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Є.С. Сєвєрова