Справа № 447/834/24 Головуючий у 1 інстанції: Головатий А.П.
Провадження № 33/811/1184/24 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., з участю захисника Добушовського О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Добушовського О. В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 11.07.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 11.07.2024 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 18.03.2024 о 02:44 год. у с. Розвадів Стрийського району Львівської області, на автодорозі М 06 + 584 км, керував автомобілем марки «OPEL ASTRA», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «DRAGER Alcotest» та у медичному закладі відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На зазначену постанову захисник Добушовський О. В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що він не відмовлявся від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, а лише висловлював незгоду із підставою зупинки транспортного засобу, яка була незаконною. Зазначає, що працівниками поліції ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав, зокрема, права на правову допомогу адвоката, а також не було вказано наявних ознак алкогольного сп`яніння, які слугували підставою для проведення огляду.

Заслухавши доводи захисника Добушовського О. В., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Таке, зокрема, підтверджується сукупністю зібраних та перевірених суддею районного суду доказів, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 751384 від 18 березня 2024 року, який складений особою, яка має право складати протоколи про адміністративні правопорушення, їх зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у достовірності занесених у нього даних не викликає, на час розгляду справи ніким не спростований; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу; направленням ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до КНП «Миколаївська МЛ» від 18 березня 2024 року, з якого вбачається, що огляд останнього в медичному закладі не проводився; відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, відповідно до яких ОСОБА_1 неодноразово відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.

Доводи апелянта про те, що він не відмовлявся від проходження огляду, а лише висловлював незгоду із підставою зупинки транспортного засобу, вважаю необґрунтованими з наступних підстав.

Як вбачається з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, після зупинки транспортного засобу та встановлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, останньому працівниками поліції були роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст. 268 КУпАП, в тому числі, право на правову допомогу адвоката, неодноразово запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі.

ОСОБА_1 чітко виражав своє небажання проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, пояснюючи це тим, що зупинка його транспортного засобу була незаконною.

При цьому, працівники поліції роз`яснювали останньому, що будуть розцінювати такі дії як відмову від проходження огляду, за що передбачена адміністративна відповідальність.

Водночас, голослівними є доводи апеляційної скарги про безпідставність зупинки транспортного засобу, оскільки причиною зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 було порушення комендантської години, яка запроваджена на території Львівської області згідно з наказом начальника обласної військової адміністрації від 25.02.2022 № 1/22 у зв`язку із введенням на території України воєнного стану, а також неналежна підсвітка заднього номерного знаку транспортного засобу, про що було повідомлено останнього.

Отже, висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі є правильними.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи захисника про те, що працівниками поліції не було вказано наявних ознак алкогольного сп`яніння, які слугували підставою для проведення огляду, оскільки з наявного в матеріалах відеозапису чітко вбачається, що працівники поліції оголосили, що відчувають запах алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1 .

Покликання апелянта на те, що йому не було надано можливості скористатися послугами захисника, є необґрунтованими, оскільки матеріали справи не містять відомостей, які б свідчили про те, що працівники поліції перешкоджали останньому скористатися правовою допомогою захисника.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік накладене відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

постановив:

постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 11.07.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Добушовського О. В. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В.Я.