П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дегтяренко К.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з ВП№1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання та реєстрації АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст.51 КУпАП, -

встановив:

11 листопада 2024 року о 14 год. 00 хв. ОСОБА_1 перебуваючи в будинку своєї співмешканки що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 таємно викрав продукти харчування та тюнер Т2, ціна збитків, зі слів становить 2000 грн.

ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.51 КУпАП.

У судове засідання гр. ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом надіслання повістки на адресу місця його проживання. Про причини неявки не повідомив. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вживає заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП, та вважає, що справу можна розглянути без участі ОСОБА_1 ..

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Частиною 1 ст.51 КУпАП передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Частина 2 цієї ж статті передбачає дію, яка передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Винуватість гр. ОСОБА_1 підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №246343 від 11 листопада 2024, копією рапорта працівника поліції від 11 листопада 2024 року, протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення або іншу подію від 11 листопада 2024 року та іншими матеріалами справи.

Досліджені вище докази, в своїй сукупності підтверджують вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП, узгоджуються між собою та доповнюють один одного, а тому вважаю, що в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП.

З врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 80 коп..

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 80коп..

Запропонувати ОСОБА_2 добровільно в 15-денний строк після вручення копії постанови сплатити штраф.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяці.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя Дегтяренко К.С.