Справа № 544/1317/24
пров. № 3/544/454/2024
Номер рядка звіту 156
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі

головуючої судді Ощинської Ю.О.,

за участі секретаря судового засідання Пірогова В.Г.,

поліцейського СРПП ВП №1 Лубенського РВП ГУ НП в Полтавській області Самка Д.О.,

розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 виданий Пирятинським РВ УМВС України в Полтавській області 16.10.2004, посвідчення водія серія НОМЕР_3 видане 08.02.2022 ТСЦ 5347, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

у с т а н о в и в :

Водій ОСОБА_1 29 червня 2024 року о 01 годин 35 хвилин на вул. Європейській в районі АС № 1 у м. Пирятин керував транспортним засобом Honda Cesta, без державного номерного знаку з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, яким встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і тому повинен нести адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засіданні ОСОБА_1 не з`явився будучи належним чином повідомлений про час та місце розглядом справи. До суду неодноразово надсилав клопотання про перенесення розглядом справи з різних підстав, зокрема і щодо не витребування доказів. Протокольно було відмовлено у задоволенні клопотань. Суд рахує, що особа зловживає своїми права для затягування розглядом справи.

22 липня 2024 року від ОСОБА_1 до суду надійшли письмові пояснення, у яких останній зазначив, що інспектором СРПП ОСОБА_2 29.06.2024 відносно нього було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та ст. 126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу, також складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП. Проте, з висновком інспектора СРПП він не згоден, оскільки при розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. ОСОБА_1 заперечує факт порушення ним Правил дорожнього руху України. Більше того, протоколи та постанова винесена з істотним порушенням вимог закону. Враховуючи викладене, вважає, що обставини вчинення ним адміністративного правопорушення, викладені у протоколах та постанові, не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними доказами виходячи з наступного: порушено закон працівниками поліції, під час фіксування правопорушень 29.06.2024, а саме: відсутні показання свідків вчинених правопорушень, більше того свідки взагалі не були залучені під час складання протоколів у справі про адміністративне правопорушення; наявний у справі відеозапис фрагментарний; працівники поліції не складали направлення водія до закладу охорони здоров`я, у його присутності, не доводили його до відома правопорушника, не ознайомили з ним на місці вчинення правопорушення; протокол та інші докази по справі містять розбіжності у місті та часі вчинення правопорушення; інкриміноване йому у протоколі діяння не охоплюється змістом ст. 130 КУпАП, йому не інкриміноване порушення п. 2.9а ПДР; пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння була неналежною, поліцейські не проінформували його про порядок такого огляду; він, як водій не був відсторонений від керування транспортним засобом; дата та час вчинення правопорушень не відповідають дійсності та не дають можливість встановити дійсну та реальну послідовність подій, що є недопустимим; працівниками поліції під час зупинки т/з та розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки не були враховані обставини крайньої необхідності, а саме наявність повітряної тривоги; фіксування правопорушень та пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння була неналежною, оскільки вказані діяння поліції здійснювалися під час повітряної тривоги, що є неприпустимим та суперечить законодавству; припущення працівників поліції, щодо керування ним транспортним засобом перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння є надуманим та не підтвердженим, оскільки у нього наявна контузія, яку він здобув проходячи службу у складі ЗСУ, отримана травма за визначенням лікарів категорично забороняє йому вживати алкогольні напої, оскільки після цього може бути погіршення стану здоров`я, а наслідки для можуть бути критичними. 29.06.2024 ОСОБА_3 рухався на транспортному засобі до місця проживання свого батька для того, щоб надати йому медичну допомогу, оскільки вони проживають за різними адресами. Тобто діяв у стані крайньої необхідності. У ст. 18 КУпАП визначено, що не є адміністративним правопорушенням дія вчинена в стані крайньої необхідності. Крім того, зазначив, що раніше він проходив служби у органах поліції, і з працівниками поліції, які 29.06.2024, здійснили зупинку його т/з та у подальшому склали на нього протоколи про адміністративні правопорушення у нього склалися неприязні відносини. І як наслідок у такий спосіб вони намагалися скористатися вказаною ситуацією на свою користь, таким чином склавши протоколи про адміністративні правопорушення. Вказані неправомірні дії ним були помічені, а тому у подальшому, він і відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння саме тим технічним засобом, який був запропонований йому працівниками поліції, оскільки у діях працівників поліції прослідковувалася неупередженість відносно нього. Виходячи з наведеного, протокол по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованим та таким що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. Вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та знаходить, що за обставинами справи копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути визнана належним доказом по даній справі відповідно до положень ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вона не є самостійним беззаперечним доказом, являє собою рішення про притягнення до адміністративної відповідальності і обставини викладені в ній повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду. Вважає, що працівниками поліції при винесенні постанови не з`ясовано повно, всебічно та об`єктивно всіх обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчинені, не зазначено відповідних доказів. Працівники поліції не перевірили належність скутера до транспортних засобів - механічних транспортних засобів або до мопедів. Переглянутий DVD-R диск з відеозаписом події, яка мала місце свідчить, що фіксація правопорушення здійснювалася не безперервно, в супереч вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за № 28/32999. Так, до суду надано диск з відеозаписом, в якому зафіксовані події, які можуть бути доказами по адміністративним матеріалам про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, але на наданому відеозаписі відсутні докази факту керування ним 29.06.2024 мопедом марки «Хонда», без мотошолому. Отже, наданий працівниками поліції відеозапис не підтверджує, керування ним мопедом. Будь-які інші докази, що підтверджують керування вищевказаним транспортним засобом саме ним, працівниками поліції не надані. Отже, у його діях відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності, так як факт керування ним транспортним засобом не доведено. Враховуючи вищевикладене просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно нього, за ч. 1 ст. 130 КУпАП., оскільки у його діях не вбачається події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. а тому справа про адміністративне правопорушення відносно нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Інспектор СРПП ВП №1 Лубенського РВП ГУ НП в Полтавській області у судовому засіданні пояснив, що перебуваючи на нічному чергування в районі АС № 1 був зупинений водій ОСОБА_1 , який керував у комендантську годину транспортним засобом Honda Cesta, без державного номерного знаку. На запитання інспектора куди водій пересувається під час повітряної тривоги, останній пояснив що за сигаретами на АЗС, будь яких інших причин не називав. Про крайню необхідність керувати транспортним засобом Репенком у зв`язку з наданням медичної допомоги інспектор дізнався з матеріалів справи. Інспектор попросив водія надати йому документи що посвідчують особу та на право керування транспортним засобом, однак водій пояснив що не має а ні документів на скутер, а ні посвідчення водія. При перевірці по адмін базі було встановлено, що ОСОБА_3 був позбавлений права керування транспортними засобами постановою суду у 2022 році за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім того їхав без шолому та на незареєстрованому транспортному засобі. Йому було вказано на порушення і в ході з`ясування обставин встановлено, що водій ОСОБА_3 перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме було відчутно різкий запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова та почервоніння очей. На місці ОСОБА_3 було запропоновано пройти освідування приладом Драгер або проїхати до медичного закладу, проте останній відмовився. Після чого було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та відсторонено водія від керування транспортним засобом (скутером). Керування транспортним засобом та сам факт відмови від проходження зафіксовано на боді камері. Велася безперервна фіксація правопорушення у зв`язку з чим свідки і не запрошувалися, враховуючи також комендантську годину.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ч. 1 ст. 276 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем їх вчинення.

Вислухавши учасників, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, письмові докази, суд приходить до наступного.

Положення ч. 1 ст. 130 КУпАП вказують на притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, викладені вимоги у п. 2.5 ПДР України передбачені і у приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Судом встановлено, що 25.08.2022 постановою Пирятинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу та позбавленням права керування транспортними засобом (а.с. 13).

Відповідно до довідки виданої ВП № 1 Лубенського РВП ГУ НП України в Полтавській області 08.08.2024 № 6463/115/129/03-2024 ОСОБА_1 видавалося посвідчення водія серія НОМЕР_3 , видане 08.02.2022 ТСЦ 5347, проте останнє має статус "Анульоване".

Протоколом про адміністративне правопорушення встановлений факт вчинення правопорушення (а.с. 3).
З відеозапису з місця пригоди видно, що ОСОБА_1 29.06.2024 року керував транспортним засобом скутером, був зупинений працівниками поліції, які у зв`язку з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова та почервоніння очей) запропонували водію пройти огляд на стан сп`яніння та з підстав відмови склали протокол. При матеріалах справи також міститься Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с. 5).
Будь-яких доказів, які спростовували б перебування у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не надано.
Що стосується доводів ОСОБА_1 про наявність у його діях крайньої необхідності, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 18 КУпАП крайня необхідність це стан, в якому була вчинена дія, передбачена цим Кодексом або іншими законами України, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, і який виключає можливість кваліфікації цієї дії як адміністративного правопорушення. Обов`язковими ознаками крайньої необхідності є вчинення дії: 1) з метою усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління; 2) якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами; 3) якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Лише за наявності усіх трьох наведених вище умов особа звільняється від адміністративної відповідальності на підставі статті 17 цього Кодексу, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, вчинене у стані крайньої необхідності, підлягає закриттю.

Посилання у своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 на те, що він діяв в стані крайньої необхідності, що полягала у терміновому наданні медичної допомоги батьку, спростовано у судовому засіданні поясненнями інспектора та відеозаписом на боді камеру. Така обставина не підтверджена жодними доказами, окрім як письмовими поясненнями, що не відносяться до вище перелічених ознак. З відеофіксації правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 їхав під час комендантської години на АЗС за цигарками.
Оскільки, ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування за допомогою газоаналізатора «Драгер» та проїхати до медичного закладу для встановлення ступеню алкогольного сп`яніння, суд рахує, що тим самим визнав свою вину.

Кабінет Міністрів вніс значні зміни до процедури перевірки водіїв на наявність алкоголю у крові, що стосуються процедури перевірки, а не самої норми проміле.

Згідно з Постановою КМУ № 57 від 20 січня 2023 року для підтвердження стану алкогольного сп`яніння не потрібно мати двох свідків. Достатнім доказом є відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який включається до матеріалів справи або протоколу згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно п. 9 ч. 1 статті 31, статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» працівники поліції використовують спеціальні технічні засоби фото- і відеотехніку з виявлення та/або фіксації правопорушень та Наказом Міністерства Внутрішніх Справ № 1026 від 18.12.2018 передбачено порядок застосування портативних відеореєстраторів та карт пам`яті до них, їх облік, зберігання та видача відеозаписів: включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

Таким чином, враховуючи вище викладене, вина ОСОБА_1 підтверджується протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 347811 від 29.06.2024, диском з відеофіксацією правопорушення та іншими письмовими доказами.

При визначенні міри адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд, відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність правопорушника.

У відповідності до положень ст.ст. 34, 35 КУпАП обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

Особа, неодноразово притягувалася за аналогічні правопорушення до адміністративної відповіданості, на шлях виправлення не став, продовжує їх вчиняти.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є не тільки мірою відповідальності, але й служить вихованню особи, яка скоїла правопорушення, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами, так як останнє анульовано.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

ОСОБА_1 надав до суду посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_4 видане 10.07.2023 року (а.с. 64).

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

З викладених обставин у справі не вбачається, що правопорушення пов`язане з виконанням військового обов`язку ОСОБА_1 .
Таким чином з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283, 284 КУпАП, с у д

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави, отримувач коштів: ГУК у Полт.обл/Полтавська/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37959255, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку (МФО): 899998, номер рахунку UA0016001, код класифікації доходів бюджету 21081300, найменування коду класифікації доходів бюджету адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на рахунок отримувача ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду. Постанову може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, при застосуванні заходів примусового впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.О.Ощинська