Номер провадження: 33/813/1969/24
Номер справи місцевого суду: 947/9373/24 Головуючий у першій інстанції Прохоров П. А. Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Пересипко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Пейкова Олександра Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м.Одеси від 05.07.2024 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн..

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №851529 від 02.03.2024 року вбачається, що 02.03.2024 року о 12.06 годин по пр.-ту Адмиральський, 1 в м. Одесі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi А6, н/з НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 «Правил дорожнього руху України», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП..

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою адвокатПейков О.О.подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського районного суду м. Одеси від 05.07.2024 року, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що поліцейськими було висунуто підозру ОСОБА_1 зі спливом тривалого часу під час спілкування на підґрунті конфліктної ситуації, що виникла між останнім та поліцейськими з приводу порушень ОСОБА_1 правил паркування.

Зазначали, що поліцейськими не було висловлено чітких ознак наркотичного сп`яніння і вже після встановлення чітких ознак наркотичного сп`янніня пропонувати пройти процедуру освідування в медичному закладі, враховуючи викладене вважали, що поліцейськими порушено порядок дій фіксування відмови від проходження процедури освідування.

Вважали, що зазначені ознаки наркотичного сп`яніння вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме порушення координації рухів, порушення мови, вираженого тремтіння пальців рук зазначені формально та упереджено, так як такі ознаки у ОСОБА_1 відповідно наявного відеозапису були відсутні.

Зазначали, що поліцейськими не видавалось ОСОБА_1 копії направлення на проведення медичного огляду.

Також вважали, що поліцейськими не було роз`ясненно наслідків відмови від проходження ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на виявлення стану сп`яніння.

Зазначали, що з наявного в матеріалах відеозапису вбачається, що на протязі складення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 , що останній наполягав неоднаразово, на те що він не відмовляється від проходження процедури огляду в медичному закладі на виявлення стану сп`яніння, але ж поліцейськими було відмовлено в проведенні вказаної процедури.

Також зазначали, що ОСОБА_1 після складення адміністративних матеріалів відносно нього, було отримано висновки приватних медичних лабораторій «Смартлаб» та «Одрех» відповідно до висновків яких ознак алкогоьного чи наркотичного сп`яніння у останнього не виявлено, яким суд першої інстанції дав помилкові висновки.

Вважали, що працівниками поліції не надано належних та допустимів доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 ..

Зазаначали, що працівниками поліції наявний в матеріалах справи відеозапис розпочинається о 12:16 год ,а направлення виписано працівником поліції о 12:06 год, тобто вважали, що на момент складання направлення працівниками поліції ще не було зупинено ОСОБА_2 , що є порушеннями з боку працівників поліції.

Враховуючи вищевикладені доводи вважали, що судом першої інстанції зроблено помилкові висновки.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши пояснення адвоката Пейкова О.О., ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), згідно якої огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 12 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно п. 9 Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п.п. 7-8, 15 Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину зібраними в справі доказами, а саме:

-протоколом серії ААД №851529 від 02.03.2024 року про адміністративне правопорушення (а.с.1);

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до КМП «ООНЦПЗ» ООР від 02.03.2024 року(а.с.4);

- диском з відеозаписом подій, які відтворюють обставини інкримінованого правопорушення ОСОБА_1 (а.с.5).

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Апеляційним судом перевіряючи мотиви з яких виходив суд першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив вірний висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення ААД №851529 від 02.03.2024 року вбачається, що 02.03.2024 року о 12.06 годин по пр.-ту Адмиральський, 1 в м. Одесі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi А6, н/з НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 «Правил дорожнього руху України», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.03.2024 року зафіксовано відмову від проходження такого огляду та зазначено ознаки сп`яніння, а саме : звужені зінці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. (а.с. 4).

Відеозаписом , що міститься в матеріалах справи, 02.03.2024 року о 12.07.51 годин зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, який він заперечує. В ході спілкування з поліцейськими, о 12.14 годин також зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, зупинка та відмова ОСОБА_1 надати поліцейським документи. Крім того, відеозаписом підтверджено, що поліцейським були виявлені і озвучені ознаки наркотичного сп`яніння, через що запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, від чого він відмовився. При оформленні поліцейськими адміністративних матеріалів ОСОБА_1 декілька разів повідомляє поліцейським про те, що він згоден проїхати до медичного закладу, проте поліцейські відмовляють через те, що на їх пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. .

Сукупність вищевказаних доказів підтверджують те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та на вимогу поліцейського фактично своїми діями та поведінкою відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що поліцейськими було висунуто підозру ОСОБА_1 зі спливом тривалого часу під час спілкування на підґрунті конфліктної ситуації, що виникла між останнім та поліцейськими з приводу порушень ОСОБА_1 правил паркування, не є слушними, адже відповідно до сукупності доказів наявних в матеріалах справи, та окремо з відеозапису вбачається зухвала поведінка ОСОБА_1 по відношенню до законних вимог працівників поліції, внаслідок якої ОСОБА_1 одразу повідомив чітку відмову від проходження процедури медичного огляду на виявлення стану сп`яніння, тому такі доводи не є обгрунтованими , задоволенню не підлягають та правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що поліцейськими не було висловлено чітких ознак наркотичного сп`яніння і вже після встановлення чітких ознак наркотичного сп`янніня пропонувати пройти процедуру освідування в медичному закладі, що на їх думку призвело до того, що поліцейськими порушено порядок дій фіксування відмови від проходження процедури освідування також є такими, що не заслуговують на задоволення, адже дії поліцейських не були оскарженні у встановленому законом порядку, належних доказів в обґрунтування зазначених доводів стороною захисту не наведено.

Щодо доводів апеляційної скарги, що зазначені ознаки наркотичного сп`яніння вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме порушення координації рухів, порушення мови, вираженого тремтіння пальців рук зазначені формально та упереджено, так як такі ознаки у ОСОБА_1 відповідно наявного відеозапису були відсутні є такими, що не спростовано належними та допустимими доказами, наявні докази в матеріалах справи не спростовані , а вказані доводи спрямовані на перекручування доказів та містить суперечливий характер.

Доводи апеляційної скарги, що поліцейськими не видавалось ОСОБА_1 копії направлення на проведення медичного огляду не є слушними, адже з наявного відеозапису в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 такої вимоги не заявлялось поліцейським, та такі дії поліцейських не оскаржувались у встановленому законом порядку, крім того в матеріалах справи на аркуші 4 наявне направлення на огляд ОСОБА_1 ..

Стосовно доводів апеляційної скарги, що поліцейськими не було роз`ясненно наслідків відмови від проходження ОСОБА_1 медичного огляду на виявлення стану сп`яніння є такими, що не заслуговують на задоволення, адже спростовуються змістом інформації з наявного в матеріалах справи відеозапису , де працівниками поліції ОСОБА_1 чітко роз`яснено права і обов`язки, також дії працівників поліції не оскаржувались у встановленому законом порядку.

Щодо доводів апеляційної скарги, що з наявного в матеріалах відеозапису вбачається, що на протязі складення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 , що останній наполягав неоднаразово, на те що він не відмовляється від проходження процедури огляду в медичному закладі на виявлення стану сп`яніння, але ж поліцейськими було відмовлено в проведенні вказаної процедури не є слушними, та не може бути підставою для скасування постанови, так як з відозапису вбачається чітко зафіксовану відмову ОСОБА_1 ..

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 після складення адміністративних матеріалів відносно нього, було отримано висновки приватних медичних лабораторій «Смартлаб» та «Одрех» відповідно до висновків яких ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння у останнього не виявлено, на думку апеляційного суду не є такими, що спростовують вірні висновки суду першої інстанції, яким надано належної правової оцінки, а саме вірно зазначено, що долучені захисником до матеріалів справи довідки з медичного дому «Одрекс», КУ «Одеське обласне бюро СМЕ», та ТОВ «Смартлаб» щодо результатів здачі ОСОБА_1 аналізів, оскільки відомості, викладені у зазначених медичних документах, не є діагнозом за результатами огляду на стан сп`яніння, не є висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який видається на підставі акта медичного огляду, тобто не відповідає вимогам п.15, п.16 розділу ІІІ Інструкції та не є результатом огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я, який проводиться за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ України та суперечить вимогам ч.3 ст.266 КУпАП. Крім того, диспозиція ч.1 ст.130 передбачає відповідальність самє за відмову від проходження огляду що і було зафіксовано в протоклі арк. справи 1.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що працівниками поліції не надано належних та допустимих доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає їх не слушними, які не відповідають наявним доказам у справі, іншими доказами з боку сторони захисту не спростовується, дії поліцейських у встановленому законом порядку не оскаржуються, тому підстави для задоволення таких доводів відсутні.

Щодо доводів апеляційної скарги, що працівниками поліції наявний в матеріалах справи відеозапис розпочинається о 12:16 год ,а направлення виписано працівником поліції о 12:06 год, тобто вважали, що на момент складання направлення працівниками поліції ще не було зупинено ОСОБА_2 , що є порушеннями з боку працівників поліції є такими що не спростовано належними та допустимими доказами, так як дії поліцеських в цій частині не оскаржувались у встановленому законом порядку.

Досліджені та перевірені судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п. 1.3 ПДР).

Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати).

Отже, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.

Доводи ж апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди ОСОБА_1 зі складенням щодо нього протоколу та ухваленням постанови судом.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Пейкова Олександра Олександровича , який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м.Одеси від 05.07.2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 02 вересня 2024 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький