Справа № 461/4087/24 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 33/811/925/24 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

з участю представника особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності, адвоката Качмара І.О.,

представника Львівської митниці Кирчея Ю.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові апеляційну скаргу представника Львівської митниці Державної митної служби України Кіра О.С. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 04 червня 2024 року стосовно громадянина Республіки Литва ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )у справі про порушення митних правил за ч.6 ст. 481 Митного кодексу України,

встановив :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 04 червня 2024 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 Митного кодексу України закрито, у зв`язку з малозначністю вчиненого ним діяння.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №0447/20900/24 від 12.04.2024 року, 12.04.2024 о 14:50 год. у зону митного контролю пункту пропуску «Краківець-Корчова» митного поста «Краковець» по смузі руху «червоний коридор» в`їхав вантажний транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ 316», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням громадянина України, у якому, в якості пасажира переміщувався громадянин Республіки Литва ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), паспорт НОМЕР_2 .

Під час проведення процедури митного оформлення та митного контролю зазначеного транспортного засобу та громадян в функціональному модулі «Журнал пункту пропуску» АСМО «Інспектор», по особі ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), паспорт НОМЕР_2 , були згенеровані АСАУР наступні коди додаткових митних формальностей 401-1, 801-1: «По даній особі (особам) наявна інформація про ввезення у попередніх періодах інших ТЗ, по яких відсутні відомості щодо подальшого вивезення. Вжити заходів для з`ясування, фактичного вивезення транспортних засобів або їх оформлення у митний режим імпорту. Якщо інформація про наявність невивезених транспортних засобів особою підтверджується, то залучити посадових осіб підрозділів по боротьбі з контрабандою та порушеннями митних правил для перевірки причин та обставин такого порушення. У разі наявності вже складеного протоколу про ПМП необхідно опитати особу, згідно ст. 342 МКУ, з метою встановлення причин невивезення та місцезнаходження транспортного засобу на митній території України. За відсутності ознак ПМП, ввезення громадянами-резидентами другого і наступних транспортних засобів підлягають декларуванню як товар (п. 60 ст.4 МКУ). Ввезення громадянами-резидентами другого і наступних транспортних засобів дозволяється із застосуванням до них заходів гарантування (п. 3 ст. 380 МКУ). Автомобілі, які завезені громадянином ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), з паспортом НОМЕР_2 , та не вивезені. VIN-код Червоний НОМЕР_3 . Тимчасове ввезення до 1 року. МОЕ416 19.03.2024 18:54:04 LT VF3XURHHAFZ023412 Зелений UA209040 Тимчасове ввезення до 1 року TDF430 15.03.2021 03:46:04 KAWASAKI Vn 800 SE, VN800B005462.

Встановлено, що громадянин Республіки Литва ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) 15.03.2021 о 03:46 год. тимчасово ввіз на територію України через пункт пропуску «Краківець» митного поста «Яворів», Галицької митниці транспортний засіб KAWASAKI Vn 800 з реєстраційним номером НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 в режимі тимчасове ввезення на строк до 1 року та на даний момент не вивезений за межі митної території України,

Згідно з даними ЄАІС транспортний засіб комерційного користування реєстраційним KAWASAKI Vn 800 з реєстраційним номером НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 , у інший митний режим, згідно з законодавством, не поміщувався.

За інформацією функціонального модуля «Провадження в справах про ПМП» АСМО «Інспектор» гр. Республіки Литва ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не притягувався до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Громадянин Республіки Литва ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) звертався із заявою до Закарпатської митниці від 04.04.2022 № 888/7.7-28-10/24, та заявою до Львівської митниці 20.06.2023 № 32015/10-17,1 з метою продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування KAWASAKI V 800 з реєстраційним номером НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 .

Львівською митницею було внесено до АСМО «Інспектор» наступне рішення: «З огляду на відсутність обмежень щодо перетинання державного кордону Україні громадянами-нерезидентами, а також те, що до звернення не надано підтверджуючих документів про те, що дія обставин непереборної сили перешкоджала виконати зобов`язання щодо зворотного вивезення за межі митної території України транспортного засобу марки «KAWASAKI VN 800», VIN-код НОМЕР_5 , р. НОМЕР_6 , Львівською митницею тз за зазначених обставин. На підставі пункту 4 частин 3 розділу II Порядку, та з урахуванням часу потрібного для транспортування транспортного засобу для його вивезення за межі митної території України, гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) необхідно в 10-денний термін вжити заходів щодо доставки транспортного засобу марки «KAWASAKI VN 800». VIN-код НОМЕР_5 , р.н. НОМЕР_6 у пункт пропуску через державний кордон України, де надати усі наявні документи, що підтверджують факт та тривалість дії обставин, що зумовили неможливість вивезення транспортного засобу марки «KAWASAKI VN 800», VIN-кс НОМЕР_5 , р.н. НОМЕР_6 (починаючи з 15.03.2022 р.) та вивезти його за межі митної території України». Також, Львівською митницею була надана відповідь громадянину листом від 22.06.2023 № 7.4-2/17.1 /10/15624.

На момент перетину митного кордону, будь-яких відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, громадянин ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не надав.

Таким чином, враховуючи викладене, гр. Республіки Литва ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу KAWASAKI Vn 800 з реєстраційним номером НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 , більше ніж на тридцять діб.

Дії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачене ч.6 ст.481 МК України.

На постанову судді представник Львівської митниці Державної митної служби України Кіра О.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить: скасувати постанову та винести нову, якою визнати громадянина Республіки Литва ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України та накласти на нього стягнення передбачене санкцією даної статті в повному обсязі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є помилковою і необґрунтованою, оскільки судом не надано належної оцінки обставинам та матеріалам справи, що призвело до неправильного вирішення даної справи, в результаті чого постанова суду винесена з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню.

На думку апелянта, судом безпідставно закрито провадження у справі, оскільки вину особи доведено та в описовій частині оскаржуваної постанови зазначено про наявність в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України.

Вказує, що посилання суду першої інстанції на принцип розумності призначення покарання, а саме: звільнення особи від адміністративної відповідальності за ст. 22 КУпАП за малозначністю є не обґрунтованим. На думку митниці, винесена судом постанова не гарантує спричинення юридичних наслідків для правопорушника, тобто усвідомлення ним протиправності своєї поведінки для того, щоб не допускати подібного у майбутньому.

У судове засідання не прибув ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, представник - адвоката Качмара І.О. не заперечував проти розгляду справи у відсутності його довірителя. Відтак, апеляційний суд вважає за можливе продовжити розгляд даної справи у відсутності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )..

Заслухавши пояснення представника митного органуКирчея Ю.Я., який підтримав подану апеляційну скаргу та представника ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )- адвоката Качмара І.О., який заперечував щодо задоволення поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновків, що подана скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ст. 90 Митного кодексу України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між митними органами однієї чи кількох країн або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 Митного кодексу України, товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, встановленого статтею 95 цього Кодексу, або строку, встановленого митним органом країни відправлення відповідно до положень Конвенції про процедуру спільного транзиту; мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 95 Митного кодексу України, для автомобільного транспорту встановлено строк транзитних перевезень 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно ч. 1 ст. 102 Митного кодексу України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем митного органу призначення.

Згідно ч. 4 ст. 102 Митного кодексу України, митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим кодексом України.

Згідно ч. 1 ст. 380 Митного кодексу України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до п.2 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657 обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події. Факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Відповідальність за ч. 6 ст. 470 МК України настає за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу або встановленого митним органом країни відправлення відповідно до положень Конвенції про процедуру спільного транзиту строку транзитних перевезень (доставки) транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування. За вчинення цього правопорушення передбачене накладення стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскації таких транспортних засобів.

Суд критично ставиться до тверджень, викладених у апеляційній скарзі і вважає їх необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення.

Заслухавши представника ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )- адвоката Качмара І.О., який у судовому засіданні вказував, що транспортний засіб KAWASAKI Vn 800 з реєстраційним номером НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 був ввезений на територію України ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ). Однак, у зв`язку із початком збройної агресії російської федерації своєчасно вивезений не був. Транспортний засіб знаходився на території Київської області під час початку повномасштабного вторгнення і на даний час ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) невідомо де він знаходиться. З цього приводу ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) звертався до митних органів та намагався вчинити дії щодо належного дотримання ним вимог митного законодавства. Просив врахувати, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) активно залучається до волонтерської діяльності, раніше до відповідальності не притягувався, а рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Апеляційний суд повністю погоджується із висновками суду першої інстанції, зокрема щодо того, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Отже, аналіз наведених положень та тлумачення визначення адміністративного стягнення вказує на те, що це захід адекватної реакції держави на вчинення фізичною чи юридичною особою адміністративних деліктів із акцентом як на майнові (фінансові) обмеження прав, правомочностей, так й вплив на саму особу, її психіку та поведінку. Крім того, адміністративне стягнення це засіб примусу, що застосовується від імені держави до суб`єктів адміністративного проступку, визначених винними у вчиненні адміністративного проступку.

Одним із принципів реалізації гуманістичних проявів у правовому регулюванні суспільних відносин в Україні є можливість звільнення правопорушника від юридичної відповідальності, на підставі визнання уповноваженими посадовими особами вчиненого ним протиправного діяння малозначним для суспільства.

Втручання держави у право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу «пропорційності» (principle of proportionality) - «справедливої рівноваги (балансу)» (fair balance) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості у кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Отже, вирішуючи питання притягнення до відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) враховую, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався. Також, згідно долучених до матеріалів справи копій листа командира військової частини НОМЕР_7 , актів приймання-передачі від 26.06.2023 та 30.11.2023, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) залучався до перевезення та передачі військовослужбовцям ЗСУ транспортних засобів, а згідно довідки командира військової частини НОМЕР_8 залучався до перевезення військової амуніції. Крім того, ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) відзначений листом-подякою командира зведеного взводу військової частини НОМЕР_9 за передачу транспортного засобу, у якості гуманітарної допомоги.

Дані обставини характеризують ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) виключно з позитивної сторони, оскільки він, будучи громадянином іншої держави, добровільно долучається до допомоги Україні в умовах невиправданої та безпідставної російської збройної агресії проти України.

При цьому, окрім наведених вище мотивів, суд у даній справі також враховує те, що в умовах російської збройної агресії проти України, здійснюючи правосуддя від імені України, він може в межах наданих йому дискреційних повноважень та вважає за доцільне не застосовувати до громадянина, який долучився до гуманітарної допомоги Україні, адміністративне стягнення, що, серед іншого наведеного вище, відповідає принципам гуманізму.

Враховуючи наведені положення, доводи та мотиви, приймаючи до уваги характер вчиненого адміністративного правопорушення, відсутність даних про істотну шкоду та тяжкі наслідки від вчиненого, позитивні дані, які характеризують особу щодо якої складено протокол, суд приходить до переконання та висновку про те, що у даній конкретній справі до особи можливо застосувати положення ст. 22 КУпАП.

Апеляційний суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення застосоване судом першої інстанції до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) є законним, обґрунтованим таким що буде запобігати вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, враховуючи характер та фактичні обставини вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини та наслідки правопорушення.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 530 МК України, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу представника Львівської митниці Державної митної служби України Кіра О.С. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 04 червня 2024 року стосовно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) залишити без задоволення.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 04 червня 2024 року стосовно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ч.6 ст. 481 МК України залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА