КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2024 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного судуІгнатов Р.М., за участі секретаря судового засідання Бойко Д.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Ткача А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Ткача А.Г.на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 25 липня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватиму вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на ньогоадміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 26 травня 2024 року близько 00 годин 02 хвилин рухаючись по вул. І. Микитенка, 11-А, у м. Києві, керував автомобілем «SSANG YONG», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя. Від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ПостановоюДніпровського районного суду м. Києва від 25 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Ткач А.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 25 липня 2024 року скасувати закрити провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративно правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом. Так, з пояснень ОСОБА_3 встановлено, що у вказаний в протоколі час він разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 , яка перебувала за кермом автомобіля, під`їхали до свого будинку, проте шлях до будинку перешкоджав екіпаж патрульної поліції, який приїхав на виклик відносно хуліганських дій мешканців сусіднього будинку. Він разом зі своєю дружиною підійшли до поліцейських, які перебували біля патрульного автомобіля та спитали, чи можливо їм проїхати до свого будинку, на що поліцейські повідомили, що наразі неможливо проїхати, оскільки працівниками поліції відбуваються заходи щодо затримання правопорушників. Після цього дружина попросила його здати заднім ходом і запаркувати автомобіль на бровці, щоб в подальшому піти додому. В той час як ОСОБА_2 сів за кермо автомобіля, до автомобіля підійшов спочатку один поліцейський, потім інший. При цьому увесь цей час автомобіль не рушав з місця. Поліцейські попросили ОСОБА_3 вийти з автомобіля, після чого безпідставно пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, однак на його прохання поліцейські не змогли пояснити на якій підставі він повинен проходити огляд на стан сп`яніння, вважаючи на те, що він не керував автомобілем, та працівники поліції фактично автомобіль не зупиняли. Тобто вимога пройти огляд на стан сп`яніння була безпідставною, та відповідно - незаконною. Вказані пояснення аналогічні із твердженнями дружини ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , яка також підтвердила, що вона під`їхала і зупинилась біля екіпажу патрульного автомобіля. Крім того, на відеозаписі ОСОБА_4 підтвердила, що саме вона перебувала за кермом автомобіля (08:50 відеозапису, або фактичний час 00-08-39).

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Ткача А.Г., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити;дослідивши письмові матеріали справи та частково відеозапис який стосувався обставин вчинення адміністративного правопорушення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляційної скарги та відповіді на запитання суду, суд апеляційної інстанції вважає апеляційні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо допустимих доказів, які свідчать про обґрунтованість висновків судді першої інстанції, як щодо фактичних обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так і доведеності вини ОСОБА_1 у його вчиненні, а саме в тому, що останній, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння - умисно відмовився.

Зокрема, як обґрунтовано зазначається в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 530865 від 26 травня 2024року, підтверджується також направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та дослідженим у судовому засіданні відеозаписом з нагрудних відеокамер поліцейських № 472119, № 473523, № 473497.

Враховуючи вищенаведені обставини та оцінюючи наявні у справі докази, суддя, яка розглядала справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дійшла обґрунтованого висновку про доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

При цьому, погоджуючись із висновками судді, яка розглядала дану справу, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Відповідно до вимог п. 2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом на станалкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

У відповідності до вимог, передбачених п. 6 Розділу Х. Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, з урахуванням наведених вище положень ст. 266 КУпАП, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналіз вимог зазначених вище нормативно-правових актів та встановлених судом обставин справи, дозволяє зробити висновок про те, що водій транспортного засобу, в даному випадку ОСОБА_1 , у разі виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, на вимогу поліцейського, повинен був пройти огляд на стан такого сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів або у закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, а оскільки ОСОБА_1 перебуваючи на водійському сидінні із заведеним двигуном на вимогу поліцейського надав посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, однак на вимогу поліцейського не пройшов огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння, що зафіксованона відеозапису.Разом тим на місці він не заперечував, що він не керував транспортним засобом і ця версія вже з`явилася пізніше. Також його вина підтверджується матеріалами які долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.Поліцейський, у відповідності до вимог законодавства, обґрунтовано склав відповідний протокол, у якому зазначив ознаки можливого алкогольного сп`яніння та дії водія щодо відмови від проходження відповідного огляду. Роз`яснив правові наслідки відмови від проходження огряду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, посилання захисника Ткача А.Г., що матеріали справи не містять жодних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд вважає неспроможнимита спрямованими на ухилення від притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, з огляду на таке.

Так, судом апеляційної інстанції було частково досліджено долучений до матеріалів справи з нагрудних камер поліцейських відеозапис, з якоговстановлено: - що на відеозаписі чітко зафіксовано факт перебування ОСОБА_1 на водійському сидінні із заведеним двигуном, який спілкується з працівником поліції, далі до транспортного засобу підходить інший поліцейський який просить ОСОБА_1 надати водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, на що останній погоджується та надає для огляду поліцейському документи. Однак, після повідомлення поліцейським ОСОБА_1 про наявність у останнього ознак алкогольного сп`яніння, поліцейський пропонує пройти ОСОБА_1 відповідно до закону огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного пристрою «Драгер» або ж проїхати до закладу охорони здоров`я і пройти огляд там, роз`яснює наслідки які можуть бути для ОСОБА_1 у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 говорить поліцейському, що у нього висока температура, або ж мовчить. При цьому, поліцейський акцентує увагу, що він вже в п`яте пропонує йому пройти огляд на стан сп`яніння і роз`яснює йому наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Разом з тим, на відео також зафіксовано, як роботі поліцейських постійно заважає дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , яка намагається довести поліцейським, що транспортним засобом керувала вона, а не її чоловік, на що останній було зроблено неодноразово зауваження, однак сам ОСОБА_1 на відеозаписі жодного разу не повідомив того факту, що транспортним засобом він не керував, чи наприклад тільки сів до транспортного засобу на місце водія.

Отже, враховуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги в цій частині неспроможними та такими, що не спростовують законності прийнятого судом рішення.

Крім того, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 було надано пояснення щодо доводів апеляційної скарги, які в цілому зводяться до наступного. Так, ОСОБА_1 пояснив, що 26 травня 2024 року він їхав у автомобілі додому, як пасажир, а транспортним засобом керувала дружина, однак заїхавши в двір, його дружина не змогла проїхати до стоянки щоб припарковати автомобіль, оскільки їх шлях перегородив автомобіль поліцейських, його дружина та він вийшли з авто, переговорили з поліцейськими, зрозумівши, що вони зараз не зможуть проїхати на стоянку, його дружина попросила його припаркувати автомобіль заднім ходом на тротуарі, на що він погодився, адже його дружина погано бачить у темну пору доби, однак сівши за кермо до нього підійшли працівники поліції і вказали йому на ознаки алкогольного сп`яніння.

При цьому, на запитання суду ОСОБА_1 конкретних відповідей не надав, не зміг пояснити чому він відмовився проходити огляд, чому саме він повинен був припарковувати транспортний засіб, а не дружина, яка як він стверджує до цього керувала транспортним засобом.

Отже, зазначеними вище доказами та поясненнями ОСОБА_1 підтверджується факт керування транспортного засобу з ознаками алкогольного сп`яніння, оскільки відповідно до п. 27 Постанови Пленуму від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. В свою чергу рух транспортного засобу розпочинається з моменту приведення в дію двигуна. А як встановлено судом, ОСОБА_1 перебував в автомобілі на місці водія із заведеним двигуном, надавав поліцейському посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу саме, як водій даного транспортного засобу.

Крім того, неспроможними суд вважає також і доводи апеляційної скарги в частині, що стосується порушення поліцейськими порядку ОСОБА_6 , оскільки поліцейським були виконанні всі дії та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння з дотримання вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і будь-яких порушень судом не встановлено,суд апеляційної інстанції також не вважає їх законними підставами для скасування оскаржуваної постанови, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки навіть якщо припустити наявність окремих порушень з боку працівників поліції, на які звертається увага в апеляційній скарзі, вони не могли і не призвели до неправильного вирішення справи, з огляду на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення ґрунтується на належних та допустимих доказах, які не викликають сумнівів у свої достовірності.

За таких обставин, оскільки вина ОСОБА_1 доведена сукупністю належних, допустимих та достатніх доказів, в той час як доводи поданої апеляційної скарги в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, за наслідками розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 - адвоката Ткача А.Г., суд апеляційної інстанції вважає необхідним прийняти рішення, яким залишити вказану скаргу без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 25 липня 2024 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргузахисника ОСОБА_1 - адвоката Ткача А.Г. залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 25 липня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Р.М. Ігнатов

Справа № 755/9841/24

Апеляційне провадження № 33/824/4050/2024

Категорія: ч.1ст.130КУпАП

Суддя у першій інстанції - Мельниченко Л.А.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.