Справа № 357/6588/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.2024 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Олександр Шовкопляс розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області БПП у м. Біла Церква відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , водій РМЗ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП:дані відсутні.

за ч.3 ст. 130, ч.5 ст.126КУпАП

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130, ч.5 ст.126 КУпАП, які постановою судді були об`єднані в одне провадження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №425840 від 27.04.2024 року, водій ОСОБА_1 27.04.2024 року о 02 год. 14 хв., в м. Біла Церква по вул. Сквирське шосе 248, керував транспортним засобом FORD TRANSIT державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі водій категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №562915 від 27.04.2024 року, водій ОСОБА_1 27.04.2024 року о 02 год. 14 хв., в м. Біла Церква по вул. Сквирське шосе 248, керував транспортним засобом FORD TRANSIT державний реєстраційний номер НОМЕР_2 не маючи право керування таким транспортним засобом, а саме будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на неодноразові виклики не з`являвся, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою проживання, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення, причини неявки суду не відомі.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейській суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарев проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. З огляду на вказані положення рішення Європейського суду з прав людини та положень чинного законодавства, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відповідно до вимог Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності можливість своєчасно дізнатись про хід судового розгляду. Таким чином, відсутність ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді зумовлена саме його пасивною поведінкою, небажанням брати участь в судовому засіданні та розцінюється судом як дії, спрямовані на ухилення від передбаченої законом відповідальності.

За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу, за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130КУпАП та ч.5 ст.126КУпАП з огляду на таке.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП, відповідальність за вказаною частиною статті настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 3 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вказаною частиною статті настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.1 «А» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р.№1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч.2 ст. 126 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю письмових доказів, досліджених безпосередньо під час судового розгляду, а саме:

- даними протоколів про адміністративні правопорушення: серії ААД № 425840 від 27.04.2024 року, серії ААД № 562915 від 27.04.2024 року;

- Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння від 27.04.2024року;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.04.2024 р., в якому ОСОБА_1 зазначив, що: «медичний заклад відмовляюсь» та завірив своїм підписом;

- повідомленнями;

- довідкою ст.інспектора ВАП батальйону №1 ППП в м.Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП, згідно якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія та протягом року притягувався Козелецьким районним судом Чернігівської області до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130КУпАП та ч.5 ст 126КУпАП;

- витягами з ІПНП;

-постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 18.09.2023року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130КУпАП і ч.5 ст.126КУпАП за вчинене ним адміністративного правопорушення;

-постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 01.11.2023року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130КУпАП за вчинене ним адміністративного правопорушення;

- Актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 27.04.2024року;

- відеозаписами на компакт дисках наданих до матеріалів.

Беручи до уваги вищевикладені обставини і врахувавши досліджені по справі докази, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130 та ч.5 ст.126КУпАП, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакціїта керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, по справам, які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, суд враховує, у відповідності до ч. 2 ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення - не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, вважаю, що для його перевиховання, запобігання вчиненню нових правопорушень, достатнім є накладення стягнення в межах санкції ч.3 ст. 130КУпАП, у виді штрафу в розмірі, передбаченому Законом, з позбавленням права керування транспортними засобами, без конфіскації транспортного засобу, оскільки суду не надано доказів того, що вказаний в протоколі автомобіль яким керував ОСОБА_1 належить йому на праві приватної власності , чи будь який інший транспортний засіб , який є у приватній власності порушника.

При цьому, судом враховано, що альтернативи вказаному стягненню за вчинення даного адміністративного правопорушення, чинний КУпАП не передбачає. Така міра відповідальності відповідає вчиненому правопорушенню, і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП України.

Крім того, відповідно до п. 5ст. 4Закону України «Про судовий збір», ст.40-1КУпАП, з ОСОБА_1 , необхідно стягнути судовий збір на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України.

Доказів, які звільняють ОСОБА_1 від сплати судового збору за розгляд справи про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять та останнім не надані.

Керуючись ст. ст. 36, ст.40-1, 126, 130, 283, 285 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ч.3 ст. 130, ч.5 ст.126 КУпАП та відповідно до ст. 36 КУпАП, призначити покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 3 000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 10 (десять) років без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяОлександр ШОВКОПЛЯС