Справа №583/2650/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Яценко Н. Г.
Номер провадження 33/816/829/24 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 126 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 липня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., з участю секретаря судового засідання Демченко А. Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцїі в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 583/2650/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.06.2024, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення;

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 ,

установив:

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, оскільки т/з був безпідставно зупинений поліцейськими, тому всі подальші дії поліцейських щодо його огляду на стан сп`яніння є незаконними. Заперечує факт керування т/з, вважає дії поліцейських упередженими через наявний між ними конфлікт, пройшов огляд на стан сп`яніння на місці і результат огляду був негативний, однак поліцейські направили його для проходження огляду в заклад охорони здоров`я, протокол в його присутності не складався, право на захист йому не роз`яснили.

Постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.06.2024 ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, і на нього на підставі ст. 36 КУпАП накладений штраф у розмірі 40800 грн із позбавленням права керувати т/з строком на 5 років. Стягнуто на користь держави 605,60 грн судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_3 25.05.2024 о 15:28 вул. Лугова, 2, в с. Іванівка Охтирського району Сумської області, повторно протягом року керував мопедом «Форте», без державного номерного знака, будучи позбавленим права керування т/з, чим порушив вимоги п. 2.1а ПДР.

Крім того, ОСОБА_3 25.05.2024 о 15:28 вул. Лугова, 2, в с. Іванівка Охтирського району Сумської області, керував мопедом «Форте» з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння зіниць очей). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в законному порядку на місці зупинки з використанням газоаналізатора Драгер 6820 або в закладі охорони здоров`я ОСОБА_3 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Вислухавши доводи ОСОБА_3 , який підтримав свою апеляційну скаргу, просив скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення серії ААД № 009473 та ААД № 009472 від 25.05.2024, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшла висновку, що ОСОБА_3 , будучи особою, позбавленою права керування т/з, повторно протягом року керував т/з із ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з та в закладі охорони здоров`я відмовився, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і об`єктивно підтверджується дослідженими доказами, а саме:

- копією постанови серії БАД № 309562 від 10.08.2023 про накладення стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_3 притягнутий до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн (а. с. 4);

- відеозаписами з технічних засобів працівників поліції, на яких зафіксовані обставини зупинення т/з під керуванням ОСОБА_3 25.05.2024, який до того ж не заперечував, що керував т/з, будучи особою позбавленою права керування т/з, виявлення ознак алкогольного сп`яніння, обставини продуття останнім газоаналізатора Драгер, які цілком обгрунтовано були розцінені працівниками поліції як відмова від проходження огляду, а також відмови ОСОБА_3 прослідувати до закладу охорони здоров`я (а. с. 7).

Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Диспозиції ч. 1 ст. 130 і ч. 5 ст. 126 КУпАП є бланкетними, тобто відсилають до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі присутнє посилання на порушення ОСОБА_3 вимог ПДР:

- п. 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, а сама процедура огляду на стан сп`яніння закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду»;

- п. 2.1, згідно якого водій механічного т/з повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування т/з відповідної категорії.

Направлення особи для огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному КМУ, а згідно вимог ч. 2-3 ст. 266 КУпАП огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

У разі відмови водія т/з від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду»).

Питання встановлення наявності (чи відсутності) ознак стану сп`яніння, які є підставами для проведення огляду водія т/з, відноситься виключно до компетенції поліцейського, відповідно п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії т/з, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в п. 3 розділу I цієї Інструкції.

Таким чином, ОСОБА_3 як особа, яка керувала т/з і щодо якого були підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, повинен був пройти відповідний огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, тому зазначена вище вимога поліцейського є законною і обґрунтованою, оскільки незалежно від причин зупинки т/з водій в усякому випадку не мав права ігнорувати вимоги п. 2.1а і 2.5 ПДР, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), а «кожний т/з, який знаходиться в русі, повинен мати водія, який повинен контролювати свій т/з таким чином, щоб бути завжди у змозі належним чином їм управляти, бути ознайомленим з правилами дорожнього руху, приписами в області безпеки дорожнього руху, а також з такими факторами, які можуть вплинути на його поведінку» (п. 1, 5 і 6 ст. 8 Конвенції про дорожній рух (Відень, 08.11.1968) та положень Європейської угоди, яка доповнює цю Конвенцію (Женева, 01.05.1971), у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що поліцейським при складанні відносно ОСОБА_3 протоколів про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього.

Вищенаведене підтверджує не лише факт керування ОСОБА_3 т/з, а й дотримання поліцейськими самої процедури огляду, від якої відмовився ОСОБА_3 як на місці зупинки т/з, так і у закладі охорони здоров`я, із відео фіксацією події правопорушення, що повністю відповідає фактичним обставинам справи і вимогами законодавства України про адміністративні правопорушення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що він т/з не керував, на увагу не заслуговують, оскільки суперечать наведеним вище доказам, згідно яких був зафіксований рух т/з (відеозаписи подій).

Крім того, відповідно роз`яснень ВСУ, викладених у абз. 3 і 4 п. 27 постанови № 14 Пленуму від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із послідуючими змінами), керування т/з необхідно розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа т/з, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала т/з. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно п. 1, 5 і 6 ст. 8 Конвенції про дорожній рух (Відень, 08.11.1968) та положень Європейської угоди, яка доповнює цю Конвенцію (Женева, 01.05.1971), «кожний т/з, який знаходиться в русі, повинен мати водія, який повинен контролювати свій т/з таким чином, щоб бути завжди у змозі належним чином їм управляти, бути ознайомленим з правилами дорожнього руху, приписами в області безпеки дорожнього руху, а також з такими факторами, які можуть вплинути на його поведінку».

Проведене дослідження зазначених вище доказів дозволяє зробити однозначний та безсумнівний висновок, який виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цієї справи, а за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові судді обставин саме ОСОБА_3 керував т/з, так як будь-який обґрунтований сумнів спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів. При цьому апеляційний суд зауважує, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди; ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02).

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що результат огляду на місці був негативним, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи, а саме з наданих поліцейськими відеозаписів події убачається, що ОСОБА_3 , незважаючи на відповідні роз`яснення поліцейських щодо застосування газоаналізатора, лише імітував продуття Драгера, так як цей прибор взагалі не видавав ніякого результату ані позитивного, ані негативного, що правильно було розцінене поліцейськими як намагання ОСОБА_3 ухилитись від огляду на стан сп?яніння.

Є голослівними і доводи апеляційної скарги про упередженість і необ`єктивність поліцейських, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, а сам ОСОБА_3 будь-куди з цього приводу не звертався.

Суддя суду першої інстанції не вийшла за межі зазначених у протоколах обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протоколи про адміністративні правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.06.2024 відносно ОСОБА_5 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов