Справа № 474/659/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

29.07.24р. с-ще Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокол Ф.Г., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Бездітного В.А., розглянув справу про адміністративне правопорушення, матеріали по якій надійшли від СРПП Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, безробітного, місце проживання: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, -

встановив:

11.03.2024р. до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 583364 від 04.06.2024р., згідно з яким 16.02.2024р., близько 17 год. 00 хв., по вул. Мельницька, 30 б, м. Одеса гр. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Hyundai Sonata, н/з НОМЕР_1 , рухаючись в одному напрямку в крайній лівій смузі руху, при перестроюванні не переконався, що буде безпечно та не створить перешкоди для іншого учасника дорожнього руху, не надав дорогу т/з Кіа Оптіма, д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухався праворуч, внаслідок чого відбулося бокове зіткнення транспортних засобів, які отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. б п. 2.3, п. 10.1, п. 10.3 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того 11.03.2024р. до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 583365 від 04.06.2024р., згідно з яким 16.02.2024р., близько 17 год. 00 хв., по вул. Мельницька, 30 б, м. Одеса гр. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Hyundai Sonata, н/з НОМЕР_1 , здійснив дорожньо-транспортну пригоду та залишив її місце. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.п. а п. 2.10 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Постановою від 12.06.2024р. справи про адміністративне правопорушення щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, об`єднані в одну справу, якій присвоєно єдиний унікальний номер 474/659/24.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , якому роз`яснено приписи ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, за обставин вказаних у протоколах про адміністративне правопорушення, не визнав.

Так, ОСОБА_1 пояснив, що близько десяти років не був в м. Одеса. 20.02.2024р. до нього телефонував невідомий молодий чоловік та вимагав грошові кошти за нібито вчинену ним дорожньо-транспортну пригоду. Після того як ОСОБА_1 повідомив, що він не причетний до дорожньо-транспортної пригоди, чоловік який телефонував почав погрожувати йому та членам його сім`ї. З огляду на те, що він не причетний до жодної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 подумав, що чоловік який телефонує шахрай та поклав слухавку. Через два дні приїхали поліцейські та оглянули його автомобіль Hyundai Sonata, н/з НОМЕР_1 . Під час огляду жодних пошкоджень автомобіля не було виявлено. Через деякий час ОСОБА_1 на вимогу поліцейських направив їм свою фотокартку, яка була ним зроблена в той же час. Через п`ять днів, оскільки, зі слів поліцейських, ОСОБА_2 не впізнав його за фотокарткою, ОСОБА_1 на вимогу поліцейських направив свою фотокартку із свого паспорта громадянина України. Також ОСОБА_1 зазначив, що всередині лютого 2024 року, він був в м. Миколаєві у лікаря, оскільки хворіє на онкологію, однак не пам`ятає точної дати. При цьому ОСОБА_1 повідомив, що дату поїздки може пам`ятати ОСОБА_3 , оскільки вони разом на автомобілі останнього їздили до м. Миколаєва. Також ОСОБА_1 повідомив що після хіміотерапії та двох операцій він протягом грудня 2023 року та січня 2024 року втратив 23 кг ваги.

Потерпілий ОСОБА_2 в судові засідання 20.06.2024р., 08.07.2024р. та 29.07.2024р. не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (телефонограми № 259 від 14.06.2024р., № 280 від 20.06.2024р. та № 335 від 09.07.2024р.), про причини неявки не повідомив, із заявами та клопотаннями до суду не звертався.

Враховуючи приписи ст. 269 КУпАП, згідно з якими участь потерпілої особи, під час судового розгляду справи є необов`язковими, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності потерпілого ОСОБА_2 .

Розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухав пояснення ОСОБА_1 , вважаю встановленим таке.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у залишенні водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, за яке передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до п.п. б п. 2.3 Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно п.п. а п. 2.10 Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи приписи ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, які зафіксовані в протоколах про адміністративне правопорушення серії ААД № 583365 від 04.06.2024р., ААД № 583364 від 04.06.2024р., які останнім не підписані, надані: рапорт поліцейського вз 2 р 2 бат 2 полку УПП в Одеській області ДПП сержанта поліції А Зайця без дати; рапорт про прийняття повідомлення на лінію 102 про дорожньо-транспортну пригоду від 16.02.2024р.; рапорт та орієнтуванням ст. інспектора ВРОМ ДТП УПП в Одеській області ДПП капітана поліції Лисицького В. від 16.02.2024р.; схему місця дорожньо-транспортної пригоди з фототаблицею до неї від 16.02.2024р.; чотири фото пред`явленні ОСОБА_2 для впізнання; письмові пояснення ОСОБА_2 від 16.02.2024р., 10.04.2024р., 08.05.2024р.; письмові пояснення ОСОБА_1 (сина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності) від 04.03.2024р., 08.05.2024р.; лист № 2071/69-2024 від 06.03.2024р. за підписом т.в.о. начальника Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Є. Прусова; фотокартки автомобіля Hyundai Sonata, н/з НОМЕР_1 , належного ОСОБА_1 ; відеозапис та фотокартками матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення на диску, надані працівниками поліції.

Відповідно до довідок від 05.06.2024р. СРПП Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області вбачається, що згідно з обліковими даними ІКС ІПНП МВС України, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане ТСЦ 4842 від 07.09.2023р. категорії В, В1, С, С1 та протягом 2023-2024р.р. останній до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП не притягувався.

Даючи оцінку вказаним доказам, слід зазначити, що вказані докази ні окремо, ні в сукупності поза розумним сумнівом не доводять причетність ОСОБА_1 до вчинення адміністративних правопорушень вказаних у протоколах про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи причетність ОСОБА_1 до вчинення адміністративних правопорушень поліцейськими встановлено фактично виключно зі слів ОСОБА_2 , який нібито впізнав ОСОБА_1 за фотокарткою з паспорта останнього.

Водночас вважаю, що факт впізнання ОСОБА_2 ОСОБА_1 за фотокарткою є сумнівним з огляду на таке.

ОСОБА_2 у своїх письмових поясненнях наданих поліцейському 16.02.2024р. після дорожньо-транспортної пригоди зазначив, що автомобіль Hyundai Sonata, н/з НОМЕР_1 , після дорожньо-транспортної пригоди поїхав. Про розмову з водієм автомобіля Hyundai Sonata, н/з НОМЕР_1 . ОСОБА_2 не згадує як і його прикмети. Водночас, лише в письмових поясненнях від 10.04.2024р., тобто після отримання поліцейськими фотокарток ОСОБА_1 , ОСОБА_2 стверджує, що після дорожньо-транспортної пригоди він розмовляв з водієм автомобіля Hyundai Sonata, н/з НОМЕР_1 , та дає його опис, а 08.05.2024р. ОСОБА_2 за фотокарткою під № 1 впізнає ОСОБА_1 .

З огляду на вищевикладене слід зазначити, що ОСОБА_2 надали для впізнання чотири фотокартки, на двох з яких був зображений ОСОБА_1 , а саме фотокартка під № 1 - фотокартка ОСОБА_1 з паспорта громадянина України, якій 15 років, та фотокартка під № 3 - фотокартка ОСОБА_1 зроблена в той самий час, коли вона була надана працівникам поліції для проведення впізнання.

Тобто, ОСОБА_2 впізнав ОСОБА_1 , з яким він нібито особисто розмовляв після дорожньо-транспортної пригоди, за фотокарткою п`ятнадцятирічної давнини, однак не зміг впізнати за фотокарткою, яка була зроблена уже після дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, з вказаних фотокарток, а також наданих ОСОБА_1 під час судового розгляду, чітко вбачається значні відмінності, які відбулися у зовнішності ОСОБА_1 за останні п`ятнадцять років, зокрема і через онкозахворювання. ОСОБА_1 значно постарів та схуд, втратив волосся, має хворобливий вигляд.

При цьому слід зазначити, що в судовому засіданні 29.07.2024р. свідок ОСОБА_3 , якому роз`яснено приписи ст. 272 КУпАП, надав суду показання, згідно з якими він разом з ОСОБА_1 в п`ятницю 16.02.2024р. на автомобілі свідка їздили до м. Миколаєва. Свідок запам`ятав дату, оскільки о 10 год. в м. Миколаєві мав зустрітися зі своїм товаришем ОСОБА_4 , який мав допомогти працевлаштувати його онуку, а тому вказана зустріч йому була дуже важливою. Також свідок повідомив, що вони разом з ОСОБА_1 виїхали з с-щя Врадіївка до м. Миколаєва близько 5 год. та повернулися назад близько 16 год. того ж дня. На запитання головуючого свідок зазначив, що ні ОСОБА_1 , ні його захисник Бездітний В.А. не просили його надавати суду недостовірні показання, а лише запитали чи пам`ятає він дату спільної поїздки з ОСОБА_1 до м. Миколаєва та чи може він дати свідчення в судді.

Також слід зазначити, що з фотокарток автомобіля Hyundai Sonata, н/з НОМЕР_1 , належного ОСОБА_1 , зроблених поліцейськими після дорожньо-транспортної пригоди в лютому 2024 року, вбачається відсутність будь-яких пошкоджень на автомобілі. Вказане також підтверджується листом № 2071/69-2024 від 06.03.2024р. за підписом т.в.о. начальника Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області Є. Прусова

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010р. адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17.06.2011р.) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995р., у справі Алене де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У справах Малофєєва проти Росії (Malofeyevav.Russia, рішення від 30.05.2013р.) та Карелін проти Росії (Karelinv.Russia, рішення від 20.09.2016р.) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

На підставі вищевикладеного вважаю, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, та унеможливлює винесення постанови про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні склад і подія адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення, а відтак вказане є підставою для закриття провадження по справі за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 36, 122-4, 124, 221, 245, 247, 252, 280, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП - закрити, у зв`язку із відсутню події і складу адміністративних правопорушень.

Скаргу на постанову може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ф.Г. Сокол