Справа № 709/1511/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 року с-ще Чорнобай

Суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області Шарая Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності № 2

(с-ще Чорнобай) Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),-

в с т а н о в и в:

До Чорнобаївського районного суду Черкаської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2, 185 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 15 серпня 2024 року серії ВАД № 143413 ОСОБА_1 15.08.2024 близько 16 год. 00 хв. у

АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, виражався на адресу своєї дружини ОСОБА_2 нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим міг завдати шкоди її фізичному та психологічному, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 15 серпня 2024 року серії ВАД № 143414 ОСОБА_1 15.08.2024 о 17 год. 30 хв. у АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не виконував неодноразові законні вимоги поліцейських про припинення правопорушення, поводив себе зухвало та нахабно, погрожував поліцейським та візьме до рук сокиру, чим вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

У зв`язку з тим, що дані адміністративні матеріали (справа № 709/1511/24 та № 709/1512/24) складені відносно однієї особи, рішення за результатами розгляду матеріалів не прийнято, суд вважає за доцільне об`єднати адміністративні матеріали в одне провадження, присвоївши справі номер 709/1511/24.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , виховують двох доньок. Між ним та дружиною систематично виникають сварки із-за різних побутових проблем. 15.08.2024 до нього додому зайшов знайомий на ім`я ОСОБА_3 , прізвище не пам`ятає. Вони вживали алкогольні напої та працювали по господарству ОСОБА_2 почала сваритися із-за його перебування у стані алкогольного сп`яніння. Під час сварки із дружиною вони ображали один одного нецезурними словами. Фізичне насильство не застосовував, адже ніколи дружину не бив. Дружині на мобільний телефон подзвонила теща ОСОБА_4 , котра почувши їхню сварку викликала працівників поліції.

Щодо звинувачення у прояві злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського пояснив, що коли приїхали до двору працівники поліції, то він відпочивав із ОСОБА_3 на вулиці. Із дружиною не сварився та не розмовляв. Поліцейським пояснював, що у двір може без дозволу заходити лише дільничний офіцер, а їх ні він, ні дружина не запрошували. На адресу поліцейських погроз не висловлював. Під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП він почав знімати поліцейських на власний мобільний телефон. Жодних вимог або розпоряджень поліцейський йому не висловлював. Постійно їм говорив, що не згідний із обвинуваченням, просив вийти з двору, після його запитання: «Що мені сокиру взяти?», працівник поліції поклав його на землю та одягнув кайданки. Стверджував, що погроз життю та здоров`ю поліцейських не висловлював і не мав такого наміру.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 надала пояснення, що проживає у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 . Близько 16 год. 15.08.2024 у неї з чоловіком виникла сварка із-за вживання ним алкогольних напоїв. Сварка була короткотривалою, вони ображали один одного. У цей час їй зателефонувала мати ОСОБА_5 , почула лайку та з власної ініціативи викликала працівників поліції. Фізичне насильство чоловік до неї ніколи не застосовував, але конфліктують вони між собою дуже часто. Через деякий час із працівниками поліції приїхала її мати. Під час відібрання пояснень у чоловіка, він щось сказав поліцейським та одразу був затриманий. Не вважає, що чоловік застосовує до неї психологічне насильство, адже сваряться вони часто, але потім примирюються.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано рапорт інспектора СРПП ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції Доброштан С., за змістом якого, під час складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 останній, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння не виконував неодноразові вимоги поліцейського про припинення правопорушення, був неодноразово попереджений , що в разі не припинення правопорушення, відносно нього буде проведено адміністративне затримання, продовжував поводити себе агресивно, неадекватно, зухвало, нахабно, почав погрожувати поліцейським, що візьме до рук сокиру, чим вчинив злісну непокору законним вимогам поліцейських.

У судовому засіданні досліджений відеозапис із бодікамери поліцейського, де зафіксований процес складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 та затримання останнього.

Будь-яких інших документів матеріали справи не містять.

Суд наголошує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Суд не є тим органом, який збирає докази на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Це обов`язок органу, який складає протокол, і так само як і обов`язок доведення вини під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, також не повинна доводити свою вину чи невинуватість.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ст. 1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання шкоди фізичному чи психічному здоров`ю, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Тобто, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак - об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Суд вважає, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 обставини самі по собі не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, адже відомості про настання для потерпілої негативних наслідків психологічного або/та фізичного характеру матеріали справи не містять. Вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами, що є необхідним елементом складу даного правопорушення.

Суд наголошує на тому, що у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі.

Одночасно, суд врахував, що у судовому засіданні потерпіла заперечила вчинення ОСОБА_1 дій, які б потягнули спричинення їй шкоди психологічного або фізичного характеру. Стверджує, що між ними була звичайна сварка.

Матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а відтак суд позбавлений можливості однозначно оцінити його дії як такі, що містять склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Статтею 185 КУпАП передбачено відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Зі змісту зазначеної статті слідує, що злісна непокора повинна проявлятися у відмові від виконання неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, або відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Отже, в даному випадку обов`язковою є наявність законної вимоги поліцейського. При цьому, злісну непокору законному розпорядженню або вимозі необхідно відрізняти від захисту особою своїх прав. Непокора розпорядженню або вимозі, що суперечать закону або не передбачені ним, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Матеріали справи не містять пояснень свідків, пояснень поліцейських та будь-яких інших належних та допустимих доказів, які можливо б було дослідити в судовому засіданні для встановлення істини та які могли б підтвердити чи спростувати обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Із рапорта інспектора СРПП ВПД № 2 Золотоніського РВП та дослідженого судом відеозапису слідує, що ОСОБА_1 поводився агресивно та неадекватно під час складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з цим, матеріали справи не містять даних про те, які саме вимоги поліцейського він не виконував.

У результаті аналізу досліджених доказів, суд змушений прийти до висновку про те, що зібраних органами поліції доказів недостатньо для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати в першу чергу чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Однією з обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях що ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, 185 КУпАП, а тому провадження відносно підлягає закриттю у відповідності до

п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 173-2, 221, 245, 247, 280, 283-284 КУпАП,суд,-

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2, 185 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.О. Шарая