Провадження № 3/193/374/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

02 серпня 2024 року сел. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Томинець О.В., за участі: секретаря судового засідання Оселедець О.І., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Мудраченка В.М., неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 , його законного представника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції № 9 Криворізького районного управління поліції ГУ НП у Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Чинадієве Мукачівського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , не працюючого,

про притягнення до адміністративної відповідальності

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

20.05.2024 інспектором СЮП ВП №9 Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ст. лейтенантом поліції Кулішем Є. С. складено протокол, серії ВАД №385339, відносно ОСОБА_1 , згідно якого 04.05.2024 близько 17:00 год. його неповнолітній син ОСОБА_4 , 2008 року народження, наніс легкі тілесні ушкодження ОСОБА_2 , 2009 року народження (висновок СМЕ № 768 від 06.05.2024), внаслідок чого вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 125 КК України. Проте, оскільки ОСОБА_5 не досяг шістнадцятирічного віку, він не є суб`єктом кримінального правопорушення, тому відповідальність за його дії несе його батько ОСОБА_1 .

Дії ОСОБА_1 інспектором сектору ювенальної превенції відділення поліції № 9 кваліфіковані за ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Суд, вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , допитавши потерпілого ОСОБА_2 , його законного представника ОСОБА_3 , допитавши у якості свідків ОСОБА_6 , неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , дослідивши матеріали додані до протоколу дійшов таких висновків.

Диспозицією ч. 3 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

В свою чергу, у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, що 04.05.2024 близько 17:00 год. неповнолітній ОСОБА_4 , 2008 року народження, наніс легкі тілесні ушкодження ОСОБА_2 , 2009 року народження. У зв`язку з чим, посадова особа, що складала протокол вважала, що ОСОБА_5 вчинив діяння, що містять ознаки саме кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.125 КК України.

Про вказані обставини вказують також показання неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 , письмові пояснення неповнолітніх свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , допитаних працівниками поліції у присутності батьків, висновок СМЕ № 768 від 06.05.2024, відеозапис бійки, що мала місце 04.05.2024 між неповнолітніми братами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з одного боку та ОСОБА_13 з іншого боку.

Водночас, згаданий протокол не містить відомостей про те, що неповнолітній ОСОБА_5 вчинив дії, які свідчать про наявність у них ознак будь-якого адміністративного правопорушення.

Варто зауважити, що відповідальність за вчинення неповнолітніми діянь, що містять ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, якщо вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність, передбачена саме частиною четвертою, а не третьою статті 184 КУпАП, як помилково зазначив інспектор поліції у протоколі серії ВАД №385339 від 20.05.2024.

Таким чином, фабула зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції ч. 3 ст. 184 КУпАП, на підставі якої складено протокол відносно ОСОБА_1 , оскільки його дії підпадають під ознаки саме складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 184 КУпАП на що прямо зазначає сама посадова особа, що складала цей протокол.

Разом з тим, суд позбавлений можливості перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з частини третьої на частину четверту статті 184 КУпАП, оскільки це, по-перше, не передбачено Кодексом України про адміністративні правопорушення, а по-друге, згідно загальних засад кримінального-процесуального права не допускається з ініціативи суду у випадках, коли це значно погіршило б становище особи, що притягується до адміністративної відповідальності, оскільки призведе до накладення на нього більш суворішого адміністративного стягнення, передбаченого за більш тяжке адміністративне правопорушення. Відтак, у такому випадку, суд не вправі перебирати на себе функцію обвинувачення, яка покладається саме на відповідні правоохоронні органи.

Принагідно слід вказати, що у відповідності до вимог п. 8 ч. 1 ст. 255 КУпАП протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 184 КУпАП мають право складати лише слідчі.

При цьому, в матеріалах справи відсутні належні докази того, що за фактом нанесення легких тілесних ушкоджень неповнолітнім ОСОБА_11 було внесені відомості до ЄРДР та за результатами їх розслідування було прийнято рішення про закриття кримінального провадження відповідно до положень п.2 ч.1 ст.284 КК України в зв`язку з недосягненням неповнолітньою дитиною віку з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення таких дій,

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.3 ст.184 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247, 276-280, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 184 КУпАП, - закрити з підстав зазначених п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю у його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанову суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови буде виготовлено та видано на протязі трьох днів.

Суддя О.В. Томинець