Справа № 529/1095/24
Провадження № 3/529/485/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року селище Диканька

Суддя Диканського районного суду Полтавської області Кириченко О.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли до суду з Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП України в Полтавській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, проживаючої по АДРЕСА_1 , працюючої юристом в Диканському комбінаті комунальних підприємств, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 01.12.2024 серії ВАВ № 029843, ОСОБА_1 вчинила стосовно своєї невістки ОСОБА_2 психологічне домашнє насильство, а саме виражалася на адресу останньої нецензурною лайкою, чим завдала шкоди психічному здоров`ю потерпілої. Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, таким чином ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. При цьому, у заяві ОСОБА_1 вказала, що вона не визнає своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, так як це був просто конфлікт, сварка. Цей конфлікт був викликаний неналежною, з її точки зору, поведінкою в соціальних мережах її невістки ОСОБА_2 . Ніякої системності, постійності у своїх діях вона не вбачає.

До суду надійшла заява потерпілої ОСОБА_2 , в якій остання вказала, що 01.12.2024 у неї із свекрухою ОСОБА_1 виникла побутова сварка, це був просто конфлікт. На теперішній час вона припинила з ОСОБА_1 будь-яке спілкування, що надалі унеможливить виникнення між ними нових конфліктів. Посилаючись на вказане, потерпіла ОСОБА_2 просила закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 та розглянути справу за її відсутності.

Враховуючи те, що відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не є обов`язковою, розгляд справи було проведено за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, приходжу до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

В свою чергу, конфлікт (від лат. Conflictus - зіткнення) - це відсутність згоди між двома або більше сторонами, які можуть бути конкретними особами або групами. Кожна сторона робить все, щоб прийнята була її точка зору і мета, і заважає іншій стороні робити теж саме.

Конфлікт не містить вище перелічених ознак домашнього насильства.

Отже, різниця у тому, що домашнє насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди, а не прагненням розв`язати спір.

Дослідивши та проаналізувавши в сукупності наявні у справі докази та надані суду письмові заяви особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 , приходжу до висновку, що 01 грудня 2024 року між ОСОБА_1 та її невісткою ОСОБА_2 фактично мав місце саме конфлікт на побутовому рівні через розміщену інформацію на сторінці ОСОБА_2 у соціальній мережі, що виключає склад правопорушення у вигляді домашнього насильства.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 саме домашнього насильства.

Крім того, суд зауважує, що поліцейський РПП СПД № 2 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Колісник Д.А. при складенні протоколу про адміністративне правопорушення у графі "склад адміністративного правопорушення" не вказав дату, час та місце вчинення правопорушення.

Згідно з ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина 1 статті 7 КУпАП).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У справі "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), ЄСПЛ констатував, що у випадку коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь звинувачення.

Зазначене також узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на п. 282 рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), згідно яких "доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом".

Стандарт доведення вини "поза розумним сумнівом" означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного "розумного сумніву" в цьому, тоді як наявність такого "розумного сумніву" у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника, слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , приходжу до висновку, що в діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевказані встановлені судом обставини у їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу вказаного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 173-2, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 256, 268, 280, 283, п. 3 ч. 1 ст. 284, ст. ст. 287, 289 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Суддя О.С. Кириченко