справа № 619/4901/24
провадження № 3/619/1316/24
Постанова

іменем України

01 серпня 2024 року,

суддя Дергачівського районного суду Харківської області Нечипоренко І.М., розглянула у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

установила:

22 червня 2024 о 01 год 06 хв поліцейським СРПП ВП № 3 ХРУП № 3 Харківської області Романенком В.О. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 289080 стосовно ОСОБА_1 , згідно відомостей якого 22.06.2024 о 00 год 30 хв в с-щі Солоницівка Харківського району Харківської області по вул. Каштановій, 2 останній керував автомобілем Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, невнятна мова. Від медичного огляду встановленого порядку в медичному закладі відмовився, огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер» 6820ARLJ-0179 тест №112, 0,93 проміле, зафіксовано на бодікамеру №/5 та бодікамеру №1/1, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причину неявки суду не повідомив, від захисника ОСОБА_2 надійшло повторне клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, справа № 619/4901/24 надійшла до суду 08.07.2024, розгляд справи було призначено на 24.07.2024 та відкладено на 01.08.2024 за клопотанням захисника у зв`язку з зайнятістю у іншій справі.

31.07.2024 від захисника Гірка П.А. в системі «Електронний суд» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікуванні.

Положення ст. 277 КУпАП встановлюють строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, зокрема, ч. 1 зазначеної статті передбачає, щосправа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

У свою чергу, ч. 1 ст. 277-2 КУпАП передбачає, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, матеріали справи містять відомості про своєчасне сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про дату і місце розгляду справи, жодних клопотань від неї особисто до суду не надходило.

Суд зазначає, що ефективність судового захисту залежить не тільки від досконалості процедури розгляду судами справ, а й від поведінки осіб, які беруть участь у справі, сумлінного здійснення ними своїх процесуальних прав і обов`язків.

Проблеми, пов`язані із недобросовісним виконання своїх процесуальних обов`язків та зловживанням процесуальним правом, можуть ущемити право кожного на судовий розгляд протягом розумного строку, що захищається гарантіями статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, зважаючи на встановлені законодавцем строки розгляду справи про адміністративне правопорушення та той факт, що раніше розгляд справи було відкладено за клопотанням захисника, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП України, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також той факт. Що захисником подано заперечення на протокол, суд вважає за необхідне відхилити чергове клопотання про відкладення розгляду справи та розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, оскільки недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади.

Від захисника ОСОБА_2 надійшли заперечення на протокол, за змістом яких ОСОБА_1 з протоколом не згодний, оскільки викладені у нього обставини не відповідають дійсності та не знаходять свого підтвердження матеріалами справи. Ні матеріали справи, ні відеозапис не містять інформації про саме керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом або взагалі зупинення транспортного засобу. Машина була припаркована по вул. Каштановій в с-щі Солоницівка, а він був у гостях, де планував залишитися з ночівлею та побачив біля своєї машини людей та мигаючі проблискові маячки. Коли підійшов до автомобіля, то працівники поліції попросили надати документи, які знаходилися у салоні автомобіля і для того, щоб їх знайти він завів двигун і ввімкнув світло в салон, після чого йому повідомили, що ведеться відео зйомка. На вимогу пройти освідоцтво на стан алкогольного сп`яніння Нариков відмовився, оскільки не був учасником дорожнього руху, на що його було попереджено про складання щодо нього протоколу без роз`яснення права на захист. Їхати у лікарню йому взагалі ніхто не пропонував, що підтверджено відеозаписом. Алкотестер Драгер 6824 взагалі не передбачений нормами законодавства та не узгоджений з нормативами МОЗ України. Відомості, вказані у протоколі щодо часу керування, зупинки автотранспорту та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння мають суттєву розбіжність з протоколом та відеозаписом.

Суд зазначає, що правова позиція по справі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності підлягає ретельній перевірці під час судового розгляду з огляду на вільне визначення своєї позиції до вчиненого, правильного розуміння обставин події, шляхом безпосереднього дослідження доказів судом, а обов`язок органу (особи), який склав протокол про адміністративне правопорушення нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як передбачено ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно закону кримінальної відповідальності.

Норма ст. 130 КУпАП, яка інкримінується ОСОБА_1 є бланкетною, тому при провадженні у справі необхідно з`ясовувати, серед іншого, яку норму спеціального закону порушила особа, в чому полягає суть цих порушень із відповідним закріпленням вказаних норм в протоколі про адміністративне правопорушення.

Як передбачено п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як встановлено п. 2.9 «а» ПДР 2.9. водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від медичного огляду в медичному закладі відмовився, що передбачено п. 2.5 ПДР, водночас пройшов огляд за допомогою алкотестера Драгер 6820, чим порушив вимоги п. 2.9 ПДР, що є взаємовиключним і не підлягає одночасному застосуванню, при цьому, п. 2.9 ПДР містить пункти з «а» по «д», тоді як у протоколі не зазначений пункт, що унеможливлює з`ясувати дійсний склад адміністративного правопорушення.

У своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує на тому, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин суть порушення, яке має значення для справи, сформульовано у протоколі про адміністративне правопорушення. Саме цей документ встановлює в чому полягає суть правопорушення, тоді як суд, покликаний винести постанову, має лише обмежені повноваження щодо встановлення наявності / відсутності вини у скоєному.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Зазначене має суттєве значення для правильного вирішення справи, оскільки неправильне оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, унеможливлює визнання судом, здобутих по справі доказів, належними та допустимими, в розумінні вимог статті 251 КУпАП.

Крім того, суб`єктом правопорушень, передбачених частиною 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є водії транспортних засобів.

Пунктом 1 розділу X Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Аналогічна норма міститься у п. 2 розділу І «Загальні положення» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто доказуванню підлягає, серед іншого, не лише факт перебування у стані алкогольного сп`яніння або відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, а так само факт керування особою транспортним засобом.

Ані законом про адміністративні правопорушення, ані Правилами дорожнього руху не визначено поняття «керування транспортним засобом». З огляду на наведене слід керуватись загальним визначенням, виходячи з того, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія від запуску двигуна та початком руху до повної зупинки транспортного засобу та вимкнення двигуна.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Водносчас із оглянутого відеозапису, який додано до протоколу, не убачається факт керування ОСОБА_1 автомобілем Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 .

Крім того, за змістом ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом.

Зазначене вище також дублюється у спеціальному акті - в п.1 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС № 1395 від 07.11.2015, водій, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння, підлягає відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан сп`яніння.

У порушення зазначених вимог працівниками поліції, ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 , дані щодо іншої особи, якій би було передано керування, протокол не містить, що спростовує доводи протоколу щодо керування останнім транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Обов`язок щодо доведення вказаних обставин покладається на осіб, які мають право складати протоколи про адміністративне правопорушення, а саме на уповноважених на те посадових осіб органів Національної поліції.

Враховуючи викладене та надавши оцінку діям працівника поліції, який склав протокол, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу саме як водій.

Суддя зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 284 КУпАП, постанова про закриття виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя,

постановила:

Провадження по справі стосовно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.

Суддя І. М. Нечипоренко