Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, щодо якої складено протоколи - ОСОБА_1 та його захисника Басалик В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протоколи - ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 липня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, працюючого на посаді водія навантажувача у ПрАТ «Луцьк Фудз», до адміністративної відповідальності за вчинення однорідних правопорушень протягом року притягувався:

- 30.10.2023 року постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП - накладено штраф у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік;

- 01.11.2023 року постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч.1 ст. 130 КУпАП - накладено штраф у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік;

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.3 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення:

- за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ч.3 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

На підставі ч.2 ст. 36 КУпАП, накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років.

Належний ОСОБА_1 транспортний засіб SKODA Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (vin) НОМЕР_2 - конфісковано в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 23.06.2024 року о 16:15, в с. Липини Луцького р-ну по вул. Садова, будучи особою, яка протягом року двічі піддавалася адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП, всупереч вимогам п. 2.9 «а» ПДР України, керував транспортним засобом SKODA Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі КП «ВОПЛ м. Луцька», результат якого склав 2,70 %о, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 130 КУпАП.

Він же, 23.06.2024 року о 16:15, в с. Липини Луцького р-ну по вул. Садова, керуючи транспортним засобом SKODA Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення п. п. 2.3 «б», 12.1, 13.1 ПДР України, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, під час здійснення обгону транспортного засобу ВАЗ 2110, д.н.з. НОМЕР_3 , допустив зіткнення із його лівою частиною кузову, після чого виїхав на ліве узбіччя, де скоїв наїзд на паркан житлового будинку № 116-А по вул. Садова в с. Липини Луцького р-ну. В результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень, що призвело до матеріальних збитків, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не оспорюючи фактичні обставини, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в зв`язку тим, що оскаржувана постанова винесена без повного та всебічного з`ясування обставин у справі, з неправильним застосуванням норм процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує, що ним оскаржується судове рішення в частині конфіскації в дохід держави транспортного засобу, який фактично йому не належить. Зазначає, що конфіскований автомобіль придбали за власні кошти до яких він немає відношення його баба та мати.

Звертає увагу і на те, що вчинення ним інкримінованих адміністративних правопорушень є наслідком, тяжкого психологічного і морального стану, який він змушений проживати після смерті його старшого брата, який загинув захищаючи суверенітет і незалежність України.

Разом з тим, зазначає, що місцевий суд не дав йому можливості надати докази про належність транспортного засобу його матері, а також не дав можливості заявити клопотання про допит матері в якості свідка в даній справі.

Окрім того, вказує, що суд першої інстанції формально послався на витяг з підсистеми «ГСЦ АМТ» №7980 від 08.07.2024 року про належність транспортного засобу саме йому, і не дав можливості пояснити дану обставину.

З огляду на вищевикладене, просить оскаржуване судове рішення в частині конфіскації в дохід держави транспортного засобу - змінити та виключити з постанови таке адміністративне стягнення, як конфіскацію в дохід держави транспортного засобу SKODA Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (vin) НОМЕР_2 , який йому на даний час не належить.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Басалик В.Ф., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили оскаржувану постанову в частині конфіскації в дохід держави транспортного засобу змінити, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, у зв`язку з цим оскаржуване рішення переглядається в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.

Так, положеннями ст.33 КУпАП регламентовано, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень правопорушником.

Як встановлено місцевим судом і не заперечується ОСОБА_1 , останній вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ч.3 ст.130 КУпАП.

Санкцією ст. 124 КУпАП передбачено адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

У свою чергу санкцією ч.3 ст.130 КУпАП передбачено адміністративне стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Так судом першої інстанції встановлено, що не заперечується ОСОБА_1 , останній систематично притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, які є одними з найтяжчих адміністративних правопорушень, та є особою, яка вже позбавлена права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.36 КУпАП, яка передбачає, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Таким чином судом першої інстанції на підставі ст.36 КУпАП, враховуючи санкції ст.124 та ч.3 ст.130 КУпАП, особу порушника, обставини справи, прийнято рішення піддати ОСОБА_1 остаточному адміністративному стягненню в межах санкції ч. 3 статті 130 КУпАП - у вигляді штрафу у розмірі 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років та з конфіскацією в дохід держави належного ОСОБА_1 транспортного засобу SKODA Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (vin) НОМЕР_2 .

На переконання апеляційного суду, застосований до ОСОБА_1 вид та розмір адміністративного стягнення в повній мірі забезпечить виконання мети такого стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про незаконність оскаржуваного судового рішення в частині конфіскації транспортного засобу SKODA Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки останній йому не належить, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та витягу із підсистеми «ГСЦ АМТ» №7980 від 08.07.2024 року, які знаходяться в матеріалах справи (а.с.16, 33-34), вбачається, що автомобіль SKODA Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова (vin) НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.29 КУпАП конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

Враховуючи, що автомобіль SKODA Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 на момент вчинення адміністративних правопорушень, перебував у його приватній власності, тому вказаний транспортний засіб підлягає конфіскації у власність держави.

Беручи до уваги вищенаведене, вважаю, що прийняте судом рішення є законним та вмотивованим, а тому підстав для його зміни в оскаржуваній частині з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, немає.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протоколи - ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 липня 2024 року, щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк