справа № 619/5153/24
провадження № 3/619/1416/24
ПОСТАНОВА

іменем України

26 липня 2024 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Пруднікової О.В., за участю секретаря судового засідання - Дєдової Н.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , адвоката Гринишина Є.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ,-

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

16.07.2024 до Дергачівського районного суду Харківської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 07.07.2024 вбачається, що 07.07.2024 о 00 год 10 хв у Харківській області, м. Дергачі, вул. Сумський шлях, 81 водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом NISSAN JUKЕ, реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась, від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 ARLG 0467 відмовилася, що зафіксовано на бодікамеру /13,чим порушила вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, просила провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Надала пояснення, що 07.07.2014 на вул. Сумський Шлях 81 у м. Дергачі поліцейські зупинили її транспортний засіб та запропонували їй пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 відмовилася. Зазначила, що їхала у нічний час доби, оскільки має хвору матір, якій необхідні були ліки. Також, пояснила, що відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки мала побоювання, що її зупинили не поліцейські, а невідомі особи, в яких були відсутні нагрудні знаки.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Гринишин Є.В. надав додаткові пояснення та в судовому засіданні просив провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування посилався на те, що до протоколу додано направлення для проведення огляду до Комунального некомерційного підприємства ХОР «Обласний наркологічний диспансер», проте даний заклад ліквідовано, державну реєстрацію припинено. Долучений до матеріалів справи відеозапис про порушення Фіалковською ПДР не підписаний з використанням електронного цифрового підпису, що вказує на недопустимість цього доказу. Доказів того, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом о 00 год. 10 хв. 07.07.2024 матеріали справи не містять. Протокол складено відносно ОСОБА_2 за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, при цьому відповідний висновок щодо наявності у неї стану алкогольного сп`яніння до матеріалів справи не додано.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими доказами, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 786730 від 07.07.2024, який містить дату, час, місце та зазначення обставин вчинення адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення Правил дорожнього руху України; встановлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, порушення мови. Також у протоколі зазначено, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності відмовилась від його підписання; відмовилася від проходження медичного огляду на місці за допомогою спеціального засобу алкотестеру Драгер 6820 ARLG 0467, а також відмовилася від проходження медичного огляду в медичному закладі;

- рапортом поліцейського СРПП ВП №3 ХРУП №3 від 07.07.2024, в якому викладені обставини від 07.07.2024, а саме, про те, що у період дії комендантської години було зупинено NISSAN JUKЕ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовилась;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння;

-направленням на огляд з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.07.2024;

-даними відеозапису з бодікамери /13, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 у період дії комендантської години, перебуваючи за кермом транспортного засобу NISSAN JUKЕ, на неодноразові пропозиції поліцейського - відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального засобу газоаналізатора «Alcotest Drager», а також відмовилась від проходження огляду у медичному закладі;

-довідкою інформаційно-комунікаційної системи «ІПНП», згідно з якою пошук «ГСЦ Посвідчення водія» на причетність власності посвідчення водія значиться: посвідчення водія Українське НОМЕР_2 , категорія В з 01.09.2005, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

В статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»(ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Так, диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, порушення вимог п. 2.5 ПДР України (відмова водія від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння) є об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Системний аналіз вищезазначених положень КУпАП дає підстави вважати, що, керуючись законом, суддя зобов`язаний оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, в сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За змістом п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9. «а» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом - Інструкція).

Відповідно до п. 2, п. 3 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З досліджених судом відеозаписів та письмових доказів достовірно встановлено, що на пропозицію поліцейського про проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовилася, чим порушила вимоги пункту 2.5 ПДР України.

Поважних причин, з яких водій ОСОБА_1 відмовилася виконати вимогу поліцейського про проходження нею огляду на стан алкогольного сп`яніння, судом не встановлено. Посилання на те, що вона злякалась невідомих чоловіків не можуть бути поважною причиною для відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки зі змісту відеозапису вбачається, що поліцейський назвав своє прізвище, посаду, пред`явив своє посвідчення, поряд знаходився поліцейський автомобіль.

Оскільки від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовилася, що зафіксовано технічними засобами відеозапису, дії працівників поліції відповідають вимогам статті 266 КУпАП.

За положеннями ст. 266 КУпАП огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами. Водій ОСОБА_1 відмовилась від проходження будь-якого огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому доводи адвоката Гринишина Є.В. про те, що до протоколу додано направлення для проведення огляду до Комунального некомерційного підприємства ХОР «Обласний наркологічний диспансер», яке ліквідовано, державну реєстрацію якого припинено в даному випадку на мають вирішального значення.

Надана суду ОСОБА_1 довідка № 579 від 07.07.2024 про те, що у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння не виявлено не спростовує факту її відмови на вимогу поліцейського від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, адже в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У контексті застосування положень статті 130 КУпАП процедура огляду фактично розпочинається з моменту встановлення у водія ознак сп`яніння та пропозиції поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння з метою підтвердження або спростування стану водія, встановленого працівниками поліції. У подальшому, в залежності від волевиявлення водія, або проводиться відповідний огляд на стан сп`яніння у передбачений законом спосіб, або, у разі відмови водія від проходження такого огляду, настають наслідки, передбачені ст. 130 КУпАП.

Доводи адвоката про те, що відеозаписи не є нерозривними, а відеофіксація не здійснювалася безперервно від зупинки транспортного засобу до закінчення складення працівниками поліції протоколу, не є підставою для визнання їх недопустимими доказами, оскільки на даних відеозаписах безперервно зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і підстав піддавати сумніву зміст даного відеозапису немає.

Суд погоджується з доводами адвоката Гринишина Є.В. про те, що в протоколі від 07.07.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.5 ПДР повинно бути зазначено «з ознаками» алкогольного сп`яніння, а не «у стані» алкогольного сп`яніння. Разом з тим, досліджуючи докази у їхній сукупності, суд доходить висновку, що зазначення поліцейським «у стані алкогольного сп`яніння», а не «з ознаками алкогольного сп`яніння» не може бути підставою для закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Оскільки хоча поліцейським і зазначено «у стані алкогольного сп`яніння», ним же в протоколі наведені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Крім того, в рапорті поліцейського ОСОБА_3 зазначено, що було зупинено автомобіль NISSAN JUKЕ, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Крім того, зі змісту відеозапису вбачається, що поліцейський вказав ОСОБА_1 на ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим їй було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Правопорушником та її захисником до суду не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1ст.130 КУпАП, а також не надано до суду будь-яких доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 оскаржувались дії працівників поліції під час виявлення адміністративного правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення в порядку КАС України або до керівництва патрульної поліції з метою проведення службової перевірки.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 будучи водієм транспортного засобу, у якого працівники поліції виявили ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння відповідно до закону, відмовилася від проведення огляду на стан сп`яніння, чим порушила п.п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, доводи про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення є необґрунтованими.

Згідно зі ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 34, 35 КУпАП, обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за вказане адміністративне правопорушення у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, загальні основи накладення адміністративних стягнень, суд дійшов висновку про накладення адміністративного стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Пунктом 5 частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 27, 40-1, ч. 1 ст. 130, 283, 284, 289 КУпАП, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя О. В. Пруднікова