справа №176/1611/24
провадження №3/176/417/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Волчек Н.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції №5 Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонерка, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №928171 від 06.06.2024 року 04.06.2024 року, близько 13-ї години по вул. Івана Франка, біля буд. 26 в м. Жовті Води, гр. ОСОБА_1 гучно кричала та легко рукою тильною боковиною вдарила малолітню дитину, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим завдала фізичної та моральної шкоди здоров`ю.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 під час розгляду справи вину у вчиненні адміністративного правопорушення за вищевказаних обставин заперечила та вказала, що у сусідній з її квартирою проживає хвора бабуся, онук ОСОБА_3 якої був на вулиці і за її проханням вона за ним приглядала, коли той гуляв на подвір`ї, оскільки діти постійно насміхаються над ним та принижують, оскільки останній має вади здоров`я. Коли почула крик ОСОБА_3 вибігла на подвір`я до дітей, щоб з`ясувати, що відбувається. Коли вона вийшла з під`їзду, то побачила, що сидить група дітей, на її запитання навіщо вони ображають хвору дитину, дівчинка, як потім з`ясувалося ОСОБА_4 відповіла: «А що таке?» Вона попросила дітей йти гуляти у свій двір до свого майданчику. Однак, ОСОБА_4 постійно огризалася, а потім заявила, що ніхто нічого їй не зробить, бо її мама працює у поліції. Тоді, вона перебуваючи у щоці від крику хворої дитини та від слів дівчинки легенько хлопнула її по губам, щоб та просто перестала їй хамити, за що в судовому засіданні вибачилась, і зазначила, що даже легенько не повинна була цього робити, однак, така поведінка цієї групи дітей була не вперше, вони постійно її провокують, переговорюються нецензурними висловами, погрожуючи що їм нічого не буде, оскільки їх мама поліцай. Розповила про випадок, коли діти на велосипедах її обступили, кружляли вокруг неї увімкнувми музику на всю гучність, таким чином постійно здійснюють над нею терор. Поліну та її компанію, вона неодноразово попереджала, що у будинку проживають хворі люди похилого віку, щоб вели себе чемно, однак вони не реагували. Крім того, вважає, що дана ситуація була спеціально спровокована та відзнята на камеру смартфону з метою принизити її людську гідність та розцінює це, як цькування її. При цьому зазначила, що з цього приводу, разом з іншими сусідами зверталися з відповідною заявою до органів поліції, яка проігнорована.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Абрамов В.В. просив провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, покликаючись на обставини викладені у письмових поясненнях. Так, адвокат зазначив, що зі змісту доказів в матеріалах справи вбачається, що 04.06.2024 між громадянкою ОСОБА_1 та малолітньої ОСОБА_2 01.12.2011 стався конфлікт. Причиною конфлікту стало намагання ОСОБА_1 припинити протиправні дії малолітніх дітей, які знаходились на лавочці біля будинку №26 по вул. Івана Франка м. Жовті Води та зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 06.06.2024 року дії ОСОБА_1 не можна кваліфікувати як дрібне хуліганство тобто за ст. 173 КУпАП., оскільки громадський порядок і спокій громадян її діями порушено не було.

Законний представник малолітньої ОСОБА_2 її мати ОСОБА_5 у судовому засіданні просила притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 оскільки та вдарила її доньку та все, що остання розповідає у судовому засіданні про її дітей не відповідає дійсності, оскільки у неї добра та вихована дівчинка. Окрім доньки, вона ще має малолітнього сина, ОСОБА_6 . Жодних зауважень щодо поведінки дітей вона від сусідів не отримувала. Із будинку АДРЕСА_2 ніхто до неї зі скаргами на поведінку ОСОБА_7 та ОСОБА_3 не приходив. Минулого року одна бабуся скаржилась, що діти стукали по вікнам та вона провела бесіду з дітьми. Про те, що сталося вона дізналась перебуваючи на роботі, коли на її телефон прийшло відео яке вона долучила до матеріалів справи.

Малолітня ОСОБА_2 суду пояснила, що у день події вона разом з друзями сиділи на лавочці біля будинку, який знаходиться поряд з їх будинком. З підїзду вийшов хлопчик ОСОБА_3 та почав гупати вхідними дверима, а вона йому сказала, щоб він не гупав. З вікна визирнула бабуся ОСОБА_3 і сказала мені не гупати дверима, бо подумала, що це вона гупає. В цей час ОСОБА_3 зі шваброю почав бігти на неї. Потім з під`їзду вийшла інша бабуся, якою є ОСОБА_1 , стала робити їм зауваження та казати, щоб вони йшли до свого під`їзду на що вона відповіла, що біля їх під`їзду немає лавочок. Потім вона сіла на лавочку і поставила одну ногу на неї, а ОСОБА_1 взяла її ногу і скинула з лавочки. Вона сказала бабусі, що та не має права її чіпати, на що бабуся відповіла, що має та вдарила її по губам. Все що відбувалося ОСОБА_8 знімав на свій смартфон, а потім зателефонував своєму батькові. Батько ОСОБА_9 прийшов до них з`ясувати, що сталося та наказав їм йти до свого будинку гуляти і вони пішли.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що проживає у квартирі АДРЕСА_3 разом з онуком - Шведом Максимом. У день події після хіміотерапії погано себе почувала, а онук поросився на вулицю погуляти. Біля під`їзду компанія дітей дьоргали двері під`їзду та гралися кодовим замком, ОСОБА_3 зробив їм зауваження. Діти ОСОБА_5 почали кидати у нього камінням. Цим дітям вона постійно робить зауваження, але ці діти починають хамити та нецензурно лаятися, аргументують свою поведінку тим, що мама служить у поліції та їм ніхто нічого зробити не може. З-за цих дітей її онук, який має затримку у розвитку боїться виходити на вулицю. Очевидцем події яка трапилась 04.06.2024 року вона не була.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що очевидцем події, яка трапилась вона також не була, однак суду пояснила, що ОСОБА_6 і ОСОБА_4 кидають пляшками по вікнах, кидають сміття під вікна будинку та на зауваження реагують нецензурною лайкою пояснюючи свою поведінку тим, що їх мама працює у поліції та їм нічого не буде. Вона та сусіди писали заяви у поліцію, які не розглядаються. Особисто ходила додому до ОСОБА_12 , але їй ніхто двері не відчиняє. Свідків події 04.06.2024 при складанні протоколу допитувати працівники поліції відмовилися. Вважає, що малолітня ОСОБА_4 спровокували конфлікт навмисно.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що у день та час події знаходився вдома, коли йому зателефонував син ОСОБА_14 та розповів, що їх із двору проганяють бабушки, бють їх та чіпають за одяг. Він вийшов у двір для з`ясування того, що відбувається. На подвірї побачив жінку, якою є ОСОБА_1 , яка пояснила, що діти кричать та вона робить їм зауваження та просить їх підти гуляти до свого двору. На його питання, яке вона має право бити дітей, вона відповіла, що нікого не чіпала. Потім діти показали відео з телефону та поки він дивився те відео ОСОБА_1 вчинила спробу вихватити у нього з рук телефон. Подивившись відео він також зробив дітям зауваження, щоб не галасували. При цьому ОСОБА_1 зауважила, що якби всі батьки були такими, як він.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, законного представника неповнолітньої потерпілої, свідків, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п.2 ч.1ст. 278 КУпАП, орган та (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

У контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, що б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви суду.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30.09.2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Посадовою особою органу поліції щодо ОСОБА_1 порушено адміністративне провадження за ст. 173 КУпАП, про що складено вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення.

До адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП можуть бути притягнені особи за вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Характерною ознакою хуліганства є безпричинне вчинення зазначених в диспозиції вказаної статті дій. Разом з тим, за судовою практикою, не являються хуліганством дії які, хоча і містять ознаки правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, але були вчинені на ґрунті неприязних відносин.

Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне саме до цього.

Матеріли справи, як доказ, містять: протокол про адміністративне правопорушення заява та пояснення, а також любительський відеозапис з місця події, з якого не вбачається, що цьому передувало.

При цьому у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 288/1158/16-к роз`яснено, що обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства від інших незаконних дій проти особи. При цьому хуліганські дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства.

Верховний Суд дійшов висновку, що за відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

З пояснень особи яка притягається до адміністративної відповідальності, матеріалів справи, в т.ч. пояснень свідків, вбачається, що між ОСОБА_1 та малолітньої ОСОБА_2 виник конфлікт, який на переконання суду спровокувала сама малолітня ОСОБА_2 .

В матеріалах справи немає даних, які б характеризували об`єктивну і суб`єктивну сторони адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, тобто того, що ОСОБА_1 своїми умисними діями порушила громадський порядок та спокій громадян, чи намагалася це зробити у громадському місці саме з хуліганських спонукань.

Описана у протоколі про адміністративне правопорушення подія, могла би утворити дрібне хуліганство лише за умови наявності хуліганського мотиву, тобто внутрішнього спонукання особи порушити не тільки громадський порядок, але й проявити неповагу до суспільства чи окремої особи без вагомих на те причин, що в даному випадку відсутнє.

Відеозапис, долучений до матеріалів справи не може бути належним та допустимим доказом, оскільки з даного відеозапису неможливо дійти висновку про місце події та те, чи відповідає відображена подія саме тим обставинам, які вказані у згаданому протоколі про адміністративне правопорушення, та що цьому передувало.

З наданих суду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, неможливо дійти однозначного та беззаперечного висновку щодо наявності події адміністративного правопорушення та наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, саме за ст.173 КУпАП.

За змістом ст. 62 Конституції України, обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні жодні докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення,передбаченого ст. 173 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонерки, за ст. 173 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Н.Ю. ВОЛЧЕК