ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2024 рокусмт ПетровеСправа № 941/290/24
Провадження № 3/941/180/24

Суддя Петрівського районного суду Кіровоградської області Шаєнко Ю. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Малий Карабчіїв Дунаєвецького району Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , не працюючого,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Петрівського районного суду Кіровоградської області надійшли матеріали від Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, мотивуючи тим, що 14 березня 2024 року о 22 годині 49 хвилин в с.Ганнівка Олександрійського району Кіровоградської області по вулиці Олександра Хруля, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер 6810, результат стану сп`яніння 0, 97 %(проміле), чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, про що був складений інспектором поліції протокол про адміністративне правопорушення.

В судове засідання водій ОСОБА_1 не з`явився, письмовою заявою просив справу слухати без його участі, надав суду письмове пояснення, в якому вину свою не визнав, суду пояснив, що 14 березня 2024 року о 22 годині 49 хвилин в с.Ганнівка Олександрійського району Кіровоградської області не керував автомобілем ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, при складанні протоколу було порушено його права на захист та можливість спростувати звинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні захисник Вацюк М.В. підтримав доводи ОСОБА_1 , надавши суду письмове клопотання про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зач.1 ст.130 КУпАП, суду пояснив, що за змістом ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Наявними у справі доказами не підтверджено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Враховуючи вищевикладене просив провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу в його діях вказаного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника Вацюка М.В., дослідивши матеріали справи, матеріали відеозапису, що був доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, письмове клопотання захисника Вацюка М.В., оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази по справі, вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином об`єктивна сторона даного правопорушення включає в себе три складові: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; передачі керування; відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, ключовою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП є те, що правопорушник має керувати транспортним засобом та перебувати в стані сп`яніння. При цьому, відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування (пункт 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»). Крім того, в постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду №404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу».

Матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції в процесі руху, а отже немає підтверджень вини ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП.

Доданий до матеріалів справи DVD-диск з відеофайлами оформлення правопорушення не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки диск та відео файли не мають ідентифікації.

Крім того, при відтворенні відеозапису зазначеного як 2024_0314_224901_0000000_000000_0088 на 28 секунді відеозапису, а саме 14.03.2024 року о 22 годині 49 хвилин 30 секунд, поліцейський підходить до припаркованого автомобіля білого кольору та повідомляє, що причиною зупинки автомобіля було те, що водій керував автомобілем з неосвітленим державним номерним знаком. Таке повідомлення відображено на відео через 1 хвилину 10 секунд після початку відтворення відеозапису, тобто о 22 годині 50 хвилин 11 секунд. В подальшому, водія ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП, що підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №1659673. Відповідно до зазначеної постанови ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_2 , з неосвітленим державним номерним знаком 14.03.2024 року о 23 годині 09 хвилин 49 секунд. Оскільки керування ОСОБА_1 автомобілем з неосвітленим державним номерним знаком було підставою для зупинення транспортного засобу, в тому числі для огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, керування ним автомобілем в стані алкогольного сп`яніння по часу мало б співпадати з його керуванням з неосвітленим державним номерним знаком. Однак відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №538348 від 14.03.2024 року ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 2108, д.н. НОМЕР_2 , 14.03.2024 року о 22 годині 49 хвилин. Неспівпадіння часу однієї і тієї події піддає сумніву відомості зазначені в протоколі.

Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь. Зазначена обставина повністю спростовує об`єктивну сторону правопорушення зазначену в протоколі, а саме факт керування автомобілем та час вчинення правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи. Будь-яких інших доказів, що підтверджують керування ОСОБА_1 транспортним засобом, в тому числі о 22 годині 49 хвилин, матеріали справи не містять. Відповідно до відомостей зазначених в протоколі та наявних в матеріалах справи, поліцейський, який склав протокол, свідків для документування правопорушення не залучав.

Протокол серії ААД №538348 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не є доказом його вини, оскільки його складено в порушення вимог ст.256 КУпАП та розділуІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, а саме:

-в протоколі відсутні повна адреса місця вчинення правопорушення, а саме зазначено тільки населений пункт та вулиця «с.Ганнівка вул.Олександра Хруля», однак відсутні відомості про район та область.

-в графі протоколу «суть адміністративного правопорушення, опис встановлених обставин» зазначено, що огляд проведений із застосуванням приладу «ДРАГЕР 6810», однак законодавчо регульованим засобом вимірювальної техніки, які мають право поліцейські застосовувати для огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, що відповідно внесений до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, дозволених для застосування на території України міститься інформація про газоаналізатор «Alcotest 6810», а отже поліцейський застосував невстановлений законодавчо прилад для встановлення стану сп`яніння ОСОБА_1

-відповідно до відомостей зазначених у протоколі у графі «до протоколу додаються» зазначено, що до протоколу додано «копія документів, тестування на алкоголь, акт огляду, диск з відео», однак такі назви документів відсутні у копії протоколу, яка виготовлена під копірку при складанні протоколу та надана особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Зазначена обставина підтверджує факт внесення до протоколу відомостей після його складання і надання його копії особі, яка притягується до відповідальності, а отже може бути розцінено як фальсифікація доказів у адміністративній справі. Зазначене також підтверджується тим, що «диск з відео» не міг бути доданим до протоколу, який складено 14.03.2024 року, оскільки відповідно до доданої до матеріалів справи копії «Журналу обліку копіювання та видачі відеозаписів зі стаціонарної системи технічних приладів і технічних засобів фото-і кінозйомки, відеозапису», DVD-диск було сформовано лише 15.03.2024 року.

Вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №538348 від 14.03.2024 рокувідносно ОСОБА_1 не є доказом вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а будь- які інші належні та допустимі докази, які б підтвердили його вину, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, ст. 62 Конституції України, не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяннї, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Так, відповідно до ст.256 КУпАП, «у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.».

Відповідно до розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, «протокол про адміністративне правопорушення складається в письмовій формі відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності; 2)акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Наявний в матеріалах акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не є належним та допустимим доказом перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки складений в порушення вимог «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 року за №1452/735:

-в графі «назва, номер спеціального технічного засобу» акту огляду зазначено, що огляд проведений за допомогою «Alcotest Drager 6810», однак законодавчо регульованим засобом вимірювальної техніки які мають право поліцейські застосовувати для огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, що відповідно внесений до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, дозволених для застосування на території України міститься інформація про газоаналізатор «Alcotest 6810», дана розбіжність у назві унеможливлює ідентифікацію спеціального технічного засобу, яким проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

-акт огляду на стан алкогольного сп`яніння складений поліцейським ОСОБА_3 , а відповідно до відомостей, що зазначені в результатах тестування на алкоголь (тест №4693) зазначено, що тестування проведено поліцейським ОСОБА_4 , статус якого у даному адміністративному провадженні не визначений, тобто не процесуальною особою.

Так відповідно до пункту 5 зазначеного Порядку, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

У зв`язку із зазначеним даний акт не може бути доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Роздруківка результату тестування додана до матеріалів справи тест №4693 від 14.03.2024 року не є належним та допустимим доказом перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки згідно відомостей, що містяться в роздруківці результату тестування, тестування проведено поліцейським ОСОБА_4 , а протокол та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння складено поліцейським ОСОБА_3 , отже тестування відносно ОСОБА_1 проведено поліцейським, статус якого у даному адміністративному провадженні не визначений, тобто не процесуальною особою, а отже він є недійсним.

Крім зазначеного, в роздруківці результату тестування на алкоголь не зазначено до якого протоколу він проведений (номер протоколу), що передбачено його формою.

Доданий до матеріалів справи DVD-диск із відеозаписами не є належним та допустимим доказом у справі, з наступних підстав:

1)Поліцейський перед початком відео фіксації не повідомив про назву та номер спеціального технічного засобу, яким велася відеофіксація, що підтверджується самим відеозаписом.

2)при відтворенні відеозапису зазначеного як 2024_0314_224901_0000000_000000_0088 на 7 (сьомій) хвилині 40 секунд поліцейський повідомляє, що ведеться відеофіксація на нагрудну бодікамеру S700640, однак поліцейському, який складав протокол ОСОБА_3 відповідно до копії «Журналу обліку видачі, повернення портативного відео реєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації» було видано 14.03.2024 року бодікамеру № S700138, а отже поліцейський надав недостовірну інформацію про прилад, яким велася відеофіксація.

3)Відповідно до відеофайлів, які знаходяться на долученому до справи DVD-диску, відсутні будь які відомості щодо технічного засобу, яким велася відеофіксація .

4)Додані відеофайли не мають їх ідентифікації, не підписані електронним підписом.

5)Додані до матеріалів справи копії Журналу обліку видачі, повернення портативного відео реєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації та Журналу обліку копіювання та видачі відеозаписів зі стаціонарної системи технічних приладів і технічних засобів фото-і кінозйомки, відеозапису не посвідчені у встановленому законом порядку.

Відповідно до частин другої, третьої статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини п`ятої статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно Розділу ІІ Порядку застосування портативних відеореєстраторів та карт пам`яті до них, їх облік, зберігання та видача відеозаписів «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026, наказом керівника органу, підрозділу поліції призначається відповідальна особа з числа працівників органу, підрозділу поліції (далі - відповідальна особа), на яку покладається відповідальність за:

1) зберігання, видачу та приймання портативних відеореєстраторів;

2) зберігання, видачу та приймання карт пам`яті;

3) зміну дати та часу на портативних відеореєстраторах;

4) облік, зберігання та видачу інформації, отриманої з портативних відеореєстраторів;

5) належне ведення відповідної документації.

Портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів. Портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються в приміщеннях органів, підрозділів поліції та видаються поліцейському під підпис у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації, який зберігається в органі, підрозділі поліції.

Відповідно до пункту 3 Розділу І «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису» у цій Інструкції терміни вживаються у таких значеннях: відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації; карта пам`яті або флеш-карта - компактний електронний носій інформації, що використовується для зберігання цифрової інформації.

Відповідно до частини першої статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, в тому числі, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до Розділу II «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються, зокрема, матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Доданий до матеріалів справи DVD-диск не містить, як і не містять інші матеріали справи, відомостей вид оригіналу носія, його назву та інвентарний чи номенклатурний номер, а зазначений диск не є видом компактного електронного носія інформації, що використовується для зберігання цифрової інформації в розумінні «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026.

Відповідно до частини другої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці. Але, працівником поліції не було доведено інформацію до особи на яку складався протокол, про технічний засіб (вид, інвентарний чи номенклатурний номер, інше), яким здійснюється відеофіксування правопорушення 14.03.2024 року, що унеможливлює ідентифікувати саме той технічний засіб, на який було здійснено запис фіксації правопорушення. На початку відеозапису поліцейський не назвав вид та номер технічного засобу, яким здійснювалася відеозйомка.

Таким чином, додані до справи відеоматеріали не є належними та допустимими доказами у справі оскільки піддаються сумніву.

Пояснення ОСОБА_1 , що міститься в матеріалах справи, як особи яка притягується до адміністративної відповідальності не є доказом у справі. Додане до матеріалів справи пояснення ОСОБА_1 з приводу зазначеного в протоколі правопорушення, в якому він ніби то погоджується з результатами його огляду на стан сп`яніння не є допустимим доказом у справі, оскільки воно надано поліцейському ОСОБА_4 , який відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи не є процесуальною особою у даній справі, так як складання протоколу здійснювалося поліцейським ОСОБА_3 , а інші докази участі у справі поліцейського ОСОБА_4 відсутні.

Відповідно до принципу безпосередності судового розгляду, суд не має брати до уваги пояснення особи, що притягується до відповідальності, надані нею до судового розгляду справи, оскільки відповідно ст.268 КУпАП така особа має право давати пояснення під час розгляду справи. Пояснення суду ОСОБА_1 надано 01.05.2024 року у письмовому вигляді.

За положеннями ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України, не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 року, заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 року, заява №3 6673/04).

Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини. У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України (з урахуванням первісного визначення принципу поза розумним сумнівому справі Авшар проти Туреччини) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Таким чином, оскільки будь-яких належних, допустимих і достовірних доказів того, що ОСОБА_1 14.03.2024 року о 22 годині 49 хвилин керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння не надано, та особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, не виконано вимоги ст.ст.251, 254, 256, 266 КУпАП, її висновок є необґрунтованим належним чином та суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого, такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.

Вважаю, що доводи сторони захисту особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є об`єктивними, а тому відповідно до вищевикладеного в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що відповідно до ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження в справі.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

В притягненні до адміністративної відповідальності водія ОСОБА_1 відмовити, а провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складуадміністративного правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя (підпис) Ю. В. Шаєнко

Згідно з оригіналом

Виготовлено шляхом роздруківки копії постанови, збереженої в електронному вигляді в

автоматизованій системі документообігу суду.

Постанова не набрала законної сили.

Помічник судді Петрівського районного суду

Кіровоградської області В.В. Платонова

Дата засвідчення копії 03 травня 2024 року.