ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2030/24 Справа № 205/1671/24 Суддя у 1-й інстанції - Костромітіна О.О. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Боровенського Р.Ю. на постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 липня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.,

за участю:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Боровенського Р.Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 липня 2024 року водій ОСОБА_1 06 грудня 2023 року о 10.30 год. в порушення п. 2.9 ПДР України, знаходячись на вул.Новоорловькій, 30/3 у м. Дніпрі, керував транспортним засобом «OPEL OMEGA», д/н НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння згідно висновку лікаря нарколога №6135 від 06 грудня 2023 року, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати та на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що протокол було складено за відсутності правопорушника майже через 2 місяці після подій, зазначених у ньому, що є порушенням вимог закону. Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту повідомлення ОСОБА_1 про дату та час складання протоколу щодо нього. Звертає увагу на суперечності щодо часу вчинення правопорушення, в протоколі 10.30 год., відповідно до відеозапису 10.39 год. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Вважає, що відеозапис є недопустимим доказом. Вважає, що суд безпідставно відхилив показання свідка ОСОБА_2 . Вказує, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його права та підстави зупинки. Звертає увагу, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП, рапортом поліцейського; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 05 січня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння,відеозаписом з бодікамери поліцейського, а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Твердження апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено не в день вчинення правопорушення, не є істотним порушенням вимог закону з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 7, 8, 15, 16 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Як встановлено з матеріалів справи на підставі отриманих лабораторних досліджень 06 грудня 2023 року було складено акт медичного огляду №6135, на підставі нього 05 січня 2024 року видано медичний висновок, після отримання вказаного висновку працівниками поліції УПП ДПП в Дніпропетровській області було 16 січня 2024 року направлено ОСОБА_1 повідомлення про запрошення до УПП в Дніпропетровській області для складання протоколу про адміністративне правопорушення та 31 січня 2024 року у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №692021 щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП за його відсутності.

Вищевказаними пунктами не встановлено обов`язок складення медичного висновку та протоколу про адміністративне правопорушення в день направлення особи на огляд, а зазначено, що медичний висновок складається в будь-якому випадку незалежно від результатів лабораторних досліджень та встановлення наявності чи відсутності сп`яніння, разом з цим, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим, а відповідно до вимог КУпАП протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП складається, зокрема, у разі керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, який встановлено в порядку, передбаченому законом, тобто після отримання медичного висновку про встановлення факту перебування водія у стані наркотичного сп`яніння.

Посилання захисника на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом, з якого слідує, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України Про національну поліцію. При цьому, протягом всього часу спілкування водія з працівниками поліції ОСОБА_1 не виказував жодних заперечень проти того, що він керував автомобілем.

Що стосується доводів захисника щодо наявності суперечностей щодо часу вчинення правопорушення, оскільки в протоколі зазначено о 10.30 год., відповідно до відеозапису о 10.39 год., слід зазначити наступне.

У рішенні у справі Сутяжник проти Росії від 23 липня 2009 року ЄСПЛ зробив висновок про те, що не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму, судове рішення може бути скасоване лише з метою виправлення істотної судової помилки.

Не кожен дефект певного адміністративного акта, яким є й протокол про адміністративне правопорушення, робить його неправомірним. Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Таким чином, правовий пуризм на відміну від обставин істотного та непереборного характеру завжди призводить до порушення принципу правової визначеності.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 18 травня 2018 року у справі № 826/11106/17, від 28 жовтня 2018 року у справі № 826/14749/16, від 25 березня 2020 року у справі № 805/4508/16-а, від 31 березня 2021 року у справі № 620/2520/20.

Враховуючи викладене, різниця в часі вчинення правопорушення, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, з часом, вказаним у відеозаписі з бодікамери поліцейського, не є істотним порушенням вимог процесуального закону.

Крім того, захисник в апеляційній скарзі не заперечував, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд в день та час, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, а також, що на відеозапису з бодікамери поліцейського зафіксовано саме його та обставини, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Необгрунтованими є і доводи захисника про недопустимість долученого до матеріалів справи відеозапису з огляду на наступне.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вказаний відеозапис є чітким, змістовним та таким, що повністю відтворює хронологію подій, що відбувалися за участю правопорушника, та які мають значення для розгляду справи про адміністративне правопорушення. Процесуальний закон не передбачає ані необхідності фіксування відеозаписом тих обставин, які виходять за межі предмету доказування у справі, ані необхідності додання такого відеозапису до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, суд не ставить під сумнів допустимість долученого до матеріалів справи відеозапису, оскільки відеозапис є чітким, змістовним та таким, що повністю відтворює хронологію подій, що відбувалися за участю правопорушника.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, що, на думку захисника, є істотним порушенням порядку проведення огляду, є безпідставними, оскільки вимогами ст. 266 КУпАП та положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, не передбачено можливості проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу.

Під час апеляційного перегляду стороною захисту не надано доказів на підтвердження факту безпідставного відхилення як доказу пояснень свідка ОСОБА_2 та не спростовано висновки суду першої інстанції щодо надання вказаним свідком непослідовних пояснень, які різнились з поясненнями ОСОБА_1 та викликали сумніви у їх правдивості.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Інші доводи апеляційної скарги оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Боровенського Р.Ю. залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот