Справа № 361/1985/24
Провадження № 3/361/1761/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2024 м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Червонописький В.С., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль УПП у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №633973 від 22.02.2024 вбачається, що 22.02.2024 о 08 год. 51 хв. на а/д Київ-Чернігів М01 38 км водій ОСОБА_1 керував т/з Nissan Terrano II, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою DRAGER та проведення такого огляду у мед закладі водій категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Через електронний суд від ОСОБА_1 надійшли письмові заперечення, в який останній просив суд закрити провадження у справі, оскільки працівники поліції встановивши, що ОСОБА_1 являється військовослужбовцем, який безпосередньо виконував обов`язки військової служби, діяли на підставі ст. 266 КУпАП, однак огляд на стан алкогольного сп`яніння мав проводитись був в порядку ст. 266-1 КУпАП, тому огляд на стан алкогольного сп`яніння є недійсним, а висновок працівників поліції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, необґрунтованим. Сам факт вживання алкогольних напоїв в невеликій кількості ОСОБА_1 не заперечує, але звертає увагу суду на наступне. Водієм було вчинено дії, які хоч і містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, проте на нього не може бути накладене адміністративне стягнення, оскільки правопорушення було вчинено в стані крайньої необхідності, тобто своїми діями він відвернув настання більшої шкоди, яка реально загрожувала державному і громадському порядку, а також життю і здоров`ю цивільним людям та військовослужбовцям на лінії фронту, аніж суспільна небезпека від порушення Правил дорожнього руху України, яка не потягла за собою будь-яких негативних соціально-правових наслідків, що є умовою для застосування ст. 18 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №633973 від 22.02.2024, копію постанови серії ЕНА №1494887 від 22.02.24, рапорт поліцейського від 22.02.2024, Акт огляду на стан алкогольного спяніння, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.02.2024, довідка про отримання посвідчення водія від 23.02.2024, Довідка про відсутність повторності адміністративного правопорушення від 23.02.2024 та DVD-R диск, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (статті 252 КУпАП), вирішуючи справу, суд виходить з такого.

Відповідно до абзацу п`ятого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух», підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, у стані наркотичного сп`яніння. За вимогами пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані, зокрема, наркотичного сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження в встановленому порядку огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного Суду від 15.03.2019 у справі №204/2352/16-а).

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол та не може бути перекладено на суд. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильно вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також відеозаписом. Згідно із ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Згідно з ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

З довідки першого заступника командира в/ч НОМЕР_2 від 29.04.2024 № 210, виданої старшому солдату ОСОБА_1 вбачається, що останній від 28.02.2022 і по теперішній час є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_2 відповідно наказу командира в/ч НОМЕР_2 (по стройовій службі) від 28.02.2023 р. № 33.

З довідки першого заступника командира в/ч НОМЕР_2 від 29.04.2024 № 211, яка наявна в матеріалах справи, виданої старшому солдату ОСОБА_1 , військовослужбовцю в/ч НОМЕР_2 слідує, що останній з метою виконання бойових (спеціальних) завдань, визначених бойовим наказом командира в/ч НОМЕР_2 від 03.10.2023 № 9дск, в період часу 08:00 09:00 год. 22.02.2024 року здійснював перевезення особового складу до визначеного місця несення служби в районі населеного пункту АДРЕСА_2 .

Тобто ОСОБА_1 на момент складання протоколу безпосередньо виконував обов`язки військової служби.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що процедура огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців ЗСУ закріплена у статті 266-1 КпАП України, якою було доповнено КУпАП Законом України № 2839-IX від 13 грудня 2022 року.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, зокрема, на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Отже, згідно довідки першого заступника командира в/ч НОМЕР_2 від 29.04.2024 № 211, старший солдат ОСОБА_1 з метою виконання бойових (спеціальних) завдань, в період часу 08:00 09:00 год. 22.02.2024 року здійснював перевезення особового складу до визначеного місця несення служби в районі населеного пункту АДРЕСА_2 .

Водночас, встановивши, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, працівники поліції провели освідування на місці зупинки транспортного засобу, не будучи уповноваженими на те особами.

Відтак, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 був проведений з порушенням вимог ст. 266-1 КУпАП, а тому вважається недійсним.

З огляду на викладене протокол про адміністративне правопорушення є недопустимими доказами, а тому відхиляється судом.

Крім того, згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 17 та 18 КУпАП, особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Однією з найважливіших умов правомірності акту крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто, засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Як встановлено з матеріалів справи, а саме з довідки першого заступника командира в/ч НОМЕР_2 від 29.04.2024 № 211, старший солдат ОСОБА_1 з метою виконання бойових (спеціальних) завдань, в період часу 08:00 09:00 год. 22.02.2024 року здійснював перевезення особового складу до визначеного місця несення служби в районі населеного пункту АДРЕСА_2 .

Тобто ОСОБА_1 на момент складання протоколу безпосередньо виконував обов`язки військової служби.

ОСОБА_1 не заперечує той факт, що був зупинений 31 березня 2022 року, а також те, що останній керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння про, що жалкує та критично оцінює свою поведінку.

У своїх запереченнях ОСОБА_1 вказує, що діяв в умовах крайньої необхідності, адже, вимушений був керувати автомобілем в тій ситуації саме він, так, як побратим, який мав був їхати на позицію та везти інших військовослужбовців, захворів, а інші побратими, які разом з ним прямували на позицію не мали відповідного права керування транспортними засобами, а разом з тим і не мали практичних навиків їзди, при цьому ще й необхідно було терміново доставити бойове спорядження до місця збору в умовах воєнного стану, для відправки такої зброї на лінію фронту, яке необхідне було для відбиття сил агресора, які становили реальну, а не уявну загрозу громадському порядку та життю і здоров`ю людям і територіальної цілісності України вцілому.

Таким чином, ОСОБА_1 було вчинено дії, які хоч і містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, проте на нього не може бути накладене адміністративне стягнення, оскільки правопорушення було вчинено в стані крайньої необхідності, тобто своїми діями він відвернув настання більшої можливої шкоди життю та здоров`ю громадянам, аніж суспільна небезпека від порушення Правил дорожнього руху України.

Відповідно п. 4 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Оскільки правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 в стані крайньої необхідності, то постанова судді про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п.4 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.130, 247, 283, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності на підставі ст.ст. 17,18 КУпАП, у зв`язку із перебуванням у стані крайньої необхідності.

Провадження у справі закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, а в разі її оскарження з дня прийняття рішення апеляційною інстанцією.

Суддя В.Червонописький