Дата документу 14.05.2024
Провадження № 3/334/93/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Коломаренко К.А., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є громадянином України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,--

ВСТАНОВИВ:

06.11.2023 року о 20 годині 15 хв. в м.Запоріжжя по вул. Звенигородська, 10, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Lanos д.н. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у лікаря-нарколога, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування відсторонений шляхом паркування без порушень ПДР.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, вказав, що не відмовлявся від проходження медичного огляду, йому не вдалося здати аналіз сечі, оскільки він має таку особливість організму, а інші сиди біологічного матеріалу йому не пропонували здати. В судовому засіданні 11.01.2024 зазначав, що наступного дня звертався до медичного закладу наступного дня, щоб пройти огляд в порядку самозвернення, проте не мав часу довго чекати.

Представник ОСОБА_1 адвокат Барчук В.І. просить закрити провадження у справі, оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду, а не міг здати аналіз сечі. Крім того, зазначає, що лікарем у Акті огляду до висновку в п. 20 було вказано, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, а отже працівниками поліції не вказано суть правопорушення, яке на їх думку вчинив ОСОБА_1 , кваліфікація правопорушення вказано не вірно та не відповідає обставинам справи. З огляду на вказане, а також на очевидну недопустимість доказів, вважає, що відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а тому просить провадження у справі закрити.

За клопотанням сторони захисту судом зроблено запит до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР.

Згідно відповіді на запит від 11.01.2024 26.01.2024 надійшла відповідь № 364-н, згідно якої надана копія Акту медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння №10166 від 06.11.2023 ОСОБА_1 , а також повідомлено, що згідно записів в Журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння 07.11.2023 ОСОБА_1 до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР для проведення йому медичного огляду на стан сп`яніння не звертався, огляд не проводився.

За клопотанням сторони захисту судом в судовому засіданні 14.05.2024 допитано лікаря КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР ОСОБА_2 , який суду пояснив, що ним проводився огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , який 06.11.2023 був доставлений співробітниками поліції, про що було складено відповідний Акт огляду та висновок до нього. В акті огляду, а саме в п. 25 вказано, що ОСОБА_1 відмовився від повного огляду. Коли людина не може одразу здати сечу для проведення аналізу, їй надається дві години, щоб все ж таки здати сечу, проте ОСОБА_1 аналізи так і не здав, тому в акту та у висновку було вказано про відмову від повного огляду на стан сп`яніння. Роз`яснення щодо необхідності чекати саме 2 години міститься в регламентуючих документах медичного закладу (це методичні рекомендації, затверджені МОЗ). При цьому, лікар не може візуально встановити, чи не може фізіологічно людина здати біоматеріал, чи він просто не хоче цього робити. Якщо під час огляду особа повідомляє про навність якихось захворювань чи фізіологічних особливостей, які прямо пов`язані з неможливістю тривалий час здати сечу, про це робиться відповідний запис в Акту огляду, проте ОСОБА_1 такі відомості лікарю під час огляду не повідомляв. При візуальному огляді ОСОБА_1 вбачались ознаки наркотичного сп`яніння, тому в п. 20 Акту огляду лікарем було здійснено запис про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння під знаком питання, проте оскільки ОСОБА_1 відмовився від повного медичного огляду, остаточно було здійснено запис саме про відмову від проходження повного медичного огляду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Барчук В.І., лікаря ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху .

Відповідно до ч. 2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 4 розділу І вказаної Інструкції № 1452/735 зазначено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до розділу ІІІ Інструкції Огляду закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Згідно із п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, сама по собі відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, у тому числі і долучений до матеріалів справи лазерний диск із відеозаписом з відео реєстраторів поліцейських, заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення повністю доведена та знайшла своє підтвердження доказами, дослідженими під час судового розгляду даної справи, а саме:

Відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №512962 від 06.11.2023 року, згідно якого 06.11.2023 року о 20 годині 15 хв. в м.Запоріжжя по вул. Звенигородська, 10, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Lanos д.н. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у лікаря-нарколога, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування відсторонений шляхом паркування без порушень ПДР, за що передбачає відповідальність за ч.1ст. 130 КУпАП.

Даний протокол відповідає вимогам ст.ст.254-256 КУпАП, складений уповноваженою особою, належним чином зазначено суть адміністративного правопорушення, відомості про особу яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи.

Окрім того, згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння поліцейським у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння: зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, у зв`язку із чим його направлено на огляд до медичної установи.

При цьому, з оглянутого в судовому засіданні відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 мав явні ознаки сп`яніння (що вбачалося з його поведінки),на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку через виниклі обґрунтовані підозри, що ОСОБА_1 перебуває у такому стані, останній не заперечував проти проходження огляду в медичному закладі. Факт керування автомобілем Daewoo Lanos д.н. НОМЕР_2 не спростовується і так само підтверджений відеозаписом, який додано до протоколу.

Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння, підтверджується не тільки відомостями з протоколу, а й направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та відеозаписом. Виявлені зовнішні ознаки сп`яніння і лікарем-наркологом за результатами огляду, про що містяться відомості у Акті медичного огляду №10166 наданого на запит суду.

Згідно з висновком КНП «ОКЗНПД`ЗОР від 06.11.2023 №10166 лікар ОСОБА_2 зафіксував, що ОСОБА_1 відмовився від повного медичного огляду.

Згідно копії Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №10166 від 06.11.2023 огляд ОСОБА_1 на виявлення стану наркотичного сп`яніння проводив лікар КНП «ОКЗНПД» ЗОР, та за результатами проведеного лікарем огляду виявлені ознаки, зокрема: балакуча, метушлива поведінка; мовна здатність: не порушена; шкіра обличчя бліда, зіниці розширені, реакція на світло млява, міміка жвава, рухова сфера прискорено, тремтіння пальців рук; запах алкоголю з рота відсутній, алкотестер-0,00%; тощо. В графі висновок та діагноз за результатами огляду (п. 20) ОСОБА_1 зазначено висновок: наркотичне сп`яніння (під знаком питання), заключний діагноз (за результатами огляду та тестів): відмова від повного медичного огляду.

Під час допиту в судовому засіданні лікар ОСОБА_3 повідомив суду, що під час медичного огляду лікарем- наркологом у ОСОБА_1 були виявлені зовнішні ознаки наркотичного сп`яніння, проте у зв`язку із відсутністю зразків сечі та неможливості через це провести токсикологічні дослідження для визначення наявності наркотичної речовини в організмі, винести остаточний висновок про наявність або відсутність сп`яніння було неможливо. За результатами проведеного медичного огляду ОСОБА_1 лікарем-наркологом був винесений заключний діагноз: «Відмова від повного медичного огляду на стан сп`яніння».

Так, за ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія(судноводія)на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку, відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння була зафіксована за допомогою технічних засобів. На виконання зазначеної норми працівником поліції до матеріалів справи долучено відеозапис обставин події, що виключає обов`язковість залучення двох свідків.

Застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, прямо передбачено статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію». Тому здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом. Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. А на відео зафіксовані подія правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або медичного персоналу було необ`єктивне ставлення. Доказів про порушення законодавства працівниками поліції або медичного персоналу (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) до суду не надано.

Твердження захисника з приводу того, що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд на стан сп`яніння, однак не зміг здати сечу для проведення експертизи, у зв`язку з тим, що не мав фізіологічної потреби, не приймаються до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, процедура направлення водіїв для проведення огляду визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103.

Згідно із п. 3 зазначеного Порядку, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Із оглянутого в ході розгляду справи відеозапису, який міститься на оптичному носії інформації у вигляді диску, вбачається, що водій ОСОБА_1 відмовився надавати біологічний матеріал для аналізу, пояснюючи це тим, що він не може. При цьому працівники поліції та лікар-нарколог надали ОСОБА_1 достатньо часу на виникнення такої потреби, щоб забезпечити здачу необхідної кількості сечі для проведення лабораторного дослідження, однак матеріал для аналізу ОСОБА_1 надано не було.

Вказаний відеозапис містить повну фіксацію обставин огляду ОСОБА_1 та стан сп`яніння та фіксацію відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є порушенням вимог п.2.5 ПДР України і є беззаперечним доказом відмови останнього від проходження медичного огляду.

Крім того, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року №1452/735, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Також може використовуватись і кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти інші біологічні зразки.

У свою чергу, наявність в Інструкції норми, яка містить перелік видів біологічного середовища, які, окрім сечі, можуть бути відібрані, жодним чином не означає, що це є альтернатива для особи, яка проходить огляд на стан сп`яніння, обирати вид біологічного середовища, яке йому зручно здавати.

Вказана альтернатива встановлена для тих випадків, коли відсутня реальна об`єктивна можливість здати якийсь із зазначених видів біологічного середовища.

Зокрема, відповідно до п.п.13, 14 розділу ІІІ Інструкції кров відбирається у випадку, коли особа перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, або якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12.

Тобто, тільки в силу певних обставин, коли водій без свідомості чи перебуває в важкому стані і у нього неможливо відібрати біологічне середовище (сечу), предметом дослідження можуть бути інші біологічні середовища, в тому числі і кров.

Оскільки ОСОБА_1 перебував в свідомості і впродовж перебування у медичному закладі свідомо не здав біологічного взірця (сечу), не демонстрував жодної з ознак неможливості за тяжким станом здати зразок біологічного середовища, а відмовлявся від здачі зразку, і це тривало певний час (згідно Акту медичного огляду №1255 огляд проведено о 20:45 год, акт складено о 22:45 год.), його дії були вірно розцінені як відмова від проходження медичного огляду і суд вважає, що ОСОБА_1 умисно відмовився від проходження повного медичного обстеження.

Відомостей про особливий фізіологічний стан, наявність травм, захворювань, за результатами яких ОСОБА_1 має проблеми з сечевипусканням, ні станом на час проведення огляду, ані станом на день розгляду справи судом ОСОБА_1 не надав.

Суд ставиться критично до невизнання вини у вчиненні зазначеного правопорушення і позицію сторони захисту стосовно недопустимості доказів у справі, за відсутності відповідних підтверджуючих даних, суд розцінює як спосіб захисту з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При обранні адміністративного стягнення суд дотримується також приписівст.23 КУпАП України, якою передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд у відповідності до роз`яснень, які містяться в п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року, враховує характер вчиненого правопорушення; рівень небезпеки; дані про особу правопорушника.

З урахуванням викладеного, з метою виховного впливу і запобігання вчиненню зазначеною особою нових правопорушень, дотримання безпеки дорожнього руху в Україні, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1ст.130 КУпАП, у вигляді накладення штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно зіс т. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч.1 ст. 130, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Роз`яснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що згідно ст.308 КУпАП в порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не була подана.

Відповідно до вимог ст.ст.307,308 КУпАПштраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя: Коломаренко К. А.