Справа № 361/9062/23 суддя в І-й інстанції Писанець Н.В.
Провадження № 33/824/2175/2024 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 липня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Харіна Миколи Борисовича на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 березня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 01 жовтня 2023 року серії ААД № 446820 01 жовтня 2023 року об 11 год. 00 хв., водій ОСОБА_1 , знаходячись на а/д Київ-Чернігів, поворот на с. Рудня, керував транспортним засобом Део Матіз, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини роту. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу драгер ARLJ-0209, тест №670, проба позитивна, результат 1,22 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9А ПДР України, тобто, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Харін М.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та постановити нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник ОСОБА_1 адвокат Харін М.Б. вказує про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на те, що 01 жовтня 2023 року у вказаний в протоколі час, а саме об 11 годині 00 хвилин на автодорозі Київ-Чернігів (поворот с. Рудня) він не керував вищевказаним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Автомобілем керував ОСОБА_2 . ОСОБА_1 пересів на водійське місце для того, щоб полагодити автомобіль, так як блок запобіжників автомобіля знаходиться під кермом. ОСОБА_1 сів на водійське місце та почав розбирати блок з запобіжниками, а ОСОБА_2 сів на пасажирське місце попереду та в бардачку намагався знайти запасні запобіжники та реллє. Працівники поліції не здобули доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Аналізуючи відеозапис з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 стоїть біля свого автомобіля, а працівники поліції вимагають у останнього документи на автомобіль та водійське посвідчення, пояснюючи підзахисному, що він, начебто, порушив правила розвороту коли рухався раніше. При цьому, видно, що автомобіль перебував на узбіччі проїзної частини без руху, а потім підзахисний відчинив дверцята, взяв з салону автомобіля документи та надав працівникам поліції. У відповідності до змісту протоколу працівниками поліції вказано, що 01 жовтня 2023 року об 11 годині 00 хвилини водій рухався на автомобілі вздовж траси Київ-Чернігів. Вказані в протоколі про адміністративне правопорушення обставини спростовуються записами з бодікамер, наданими самими працівниками поліції до суду. Таким чином, ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. У матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що транспортний засіб зупинено працівниками поліції під час його руху. У протоколі не зазначено, а у матеріалах справи відсутня будь-яка інформація про причину зупинки поліцейським транспортного засобу. При цьому, на відеозаписі відсутній факт зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , що обґрунтовано дає підстави стверджувати, що підзахисний не керував транспортним засобом. З відеозаписів, наданих до суду працівниками поліції, не вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. У порушення вимог закону працівник поліції не проінформував ОСОБА_1 про порядок застосування приладу «Драгер», при цьому, надав вказаний прилад вже споряджений мундштуком. ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції подув у прилад «Драгер», жодні показники приладу під час попередньої продувки приладу на камеру не фіксувалися. Крім того, не фіксувався на відеозапис і факт розпаковки муштука. Працівник поліції приєднав до приладу вже розпакований муштук та зафіксував на камеру вже результат кінцевого продування. З такими результатами підзахисний був не згоден, у зв`язку з чим висловив бажання ще раз пройти освідування за допомогою вищевказаного приладу. Однак, працівник поліції на його прохання у категоричній формі відмовив, мотивуючи тим, що у нього відсутні додаткові змінні «муштуки» для вказаного приладу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (результат 1,22 проміле).

Заперечуючи щодо своєї вини у вчиненні даного правопорушення, ОСОБА_1 вказує на те, що він не керував транспортним засобом та він не є не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, з наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 вийшов з автомобіля з водійського сидіння. Під час розмови з поліцейським на питання останнього чи знає ОСОБА_1 що порушив правила, не заперечував, що саме він керував транспортним засобом та намагався довести, що він рухався згідно Правил дорожнього руху.

За таких обставин, твердження захисника, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

ОСОБА_1 вказує на те, що у протоколі не зазначено, а у матеріалах справи відсутня будь-яка інформація про причину зупинки поліцейським транспортного засобу.

Разом з тим, складений протокол відповідає вимогам ст. ч. 1 ст. 256 КУпАП. У поліцейських відсутній обов`язок зазначати у протоколі підставу зупинки транспортного засобу. Натомість, підстава зупинки була озвучена поліцейським ОСОБА_1 , а саме поворот ліворуч, що не передбачено дорожньою розміткою (відеозапис 0:02:18).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що працівник поліції приєднав до приладу вже розпакований муштук та зафіксував на камеру вже результат кінцевого продування.

Однак, з відеозапису видно, що поліцейський дав ОСОБА_1 запакований мундштук (10:57:51 хвилина), який був розпакований самим ОСОБА_1 . Поліцейський також повідомив ОСОБА_1 про те, що він зробив контрольний аналіз, алкоголю не виявлено. Після чого дав прилад Драгер ОСОБА_1 для продування та проінформував про порядок застосування даного приладу.

Твердження ОСОБА_1 щодо висловлення ним бажання ще раз пройти освідування за допомогою вищевказаного приладу спростовуються матеріалами справи та наявним відеозаписом.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до ч. 7 розділу І Інструкції № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не висловлював свою незгоду з результатами огляду та не наполягав на огляді на стан алкогольного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я.

Щодо не роз`яснення прав, на що вказує ОСОБА_1 .

Так, в матеріалах справі наявний протокол про адміністративне правопорушення, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та який є належним та допустимим доказом у справі. У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 розписався про те, що йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП., а отже, твердження ОСОБА_1 про не роз`яснення йому прав є безпідставними.

Серед іншого ОСОБА_1 вказує на те, що прилад Драгер ARLJ-0209 втратив статус сертифікованого приладу 07 червня 2023 року.

У той же час, під час розгляду справи місцевим судом надана належна оцінка вказаним посиланням, яка доводами апеляційної скарги не спростовується.

У даному випадку прилад Драгер ARLJ-0209 пройшов повірку і матеріали справи не містять доказів, що на момент проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, сплив термін, після якого вказаний прилад підлягав повторній повірці.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Враховуючи зазначене, місцевим судом було прийнято законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованих мотивів прийнятого рішення.

Керуючись ст. 245, ст. 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Харіна Миколи Борисовича залишити без задоволення.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Фінагеєв