СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/6645/24
пр. № 3/759/2563/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2024 року м.Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Сенько М.Ф., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції м. Києва, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_2

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

22.03.2024 приблизно о 15 годині 35 хвилин, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «КІА» д.н.з. НОМЕР_1 , по Кільцевій дорозі, 54, в м. Києві, при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку він мав намір перестроїтись та скоїв з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху України.

22.03.2024 приблизно о 15 годині 35 хвилин, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_2 , по Кільцевій дорозі, 54, в м. Києві, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 який рухався попереду, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

При розгляді справи ОСОБА_2 вину у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що ДТП сталася саме через порушення ПДР України ОСОБА_1 , який різко змінив напрямок руху, різко перелаштувавшись в його смугу руху, у зв`язку з чим ОСОБА_2 застосував екстренне гальмування, однак уникнути зіткнення не зміг.

ОСОБА_1 при розгляді справи пояснив, що він 22.03.2024 приблизно о 15 годині 35 хвилин, керуючи автомобілем «КІА» д.н.з. НОМЕР_1 , по Кільцевій дорозі, 54, в м. Києві перелаштовувався правої полоси руху в ліву, при цьому зазначив, що під час перестоювання два ряда його пропустили, а ДТП сталося в третій полосі де його не пропустив автомобіль «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_2 .

На виконання положення пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року про неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників суддею досліджено всі надані докази.

Оцінюючи різні версії подій, які повідомили обидва учасники даної дорожньо-транспортної пригоди, суддя вважає достовірною версію подій, яку повідомив ОСОБА_2 , оскільки його пояснення узгоджуються із схемою місця ДТП, яка підписана обома учасниками ДТП та на якій зображено транспортні засоби після події, їх місце розташування, а також зафіксовано механічні пошкодження транспортних засобів та їх локалізація, що в сукупності підтверджують факт перестроювання автомобіля «КІА» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 пояснення останнього, та факт того, що ОСОБА_2 рухався в своїй полосі не змінюючи напрямку руху, отже в ситуації що склалась, саме ОСОБА_1 порушив п.10.3 ПДР України, оскільки при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_2 , а відтак дії ОСОБА_1 знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку із ДТП.

Інших доказів (в т.ч. відеодоказів) щодо причин, які стали підставою виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди учасниками даної дорожньо-транспортної пригоди, матеріали справи не містять, а також їх не подано учасниками події.

Долучені ОСОБА_2 фототаблиці та флеш носій, підтверджують лише наслідки настання ДТП.

Що стосується висновку експерта № ВЕД-18/24, відповідно до якого в діях водія ОСОБА_1 невідповідностей вимогам ПДР України з технічної точки зору не вбачається і його дії не знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, то необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ст. 273 КУпАП експертом є особа, що призначається органом в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі, коли виникає потреба в спеціальних знаннях. Зокрема, згідно Інструкції з оформлення працівниками патрульної служби МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що діяла на момент складання протоколу, експертиза призначається працівниками патрульної служби, а при надходженні матеріалів до суду суддею. Крім того, крім процесуального порядку призначення судової експертизи, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судову експертизу» незалежність судового експерта та правильність його висновку забезпечуються забороною під загрозою передбаченої законом відповідальності втручатися будь-кому в провадження судової експертизи та кримінальною відповідальністю судового експерта за дачу свідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Зважаючи на не дотримання зазначених норм законодавства неможливо зробити висновок про належність та допустимість такого доказу, як висновок експерта № ВЕД-18/24, у зв`язку з чим суддя відкидає даний висновок як доказ у даній справі.

Разом з тим, як вбачається з наданої експертизи, експерт зазначаючи про порушення ОСОБА_2 п.п. 2.3 б, 12.9 б (з врахуванням вимог п. 12.4 ПДР України) та 13.1. ПДР України, виходив з порушень ОСОБА_2 швидкісного режиму взявши до уваги його пояснення, в яких останній зазначив про те, що рухався із забороненою швидкість в 70 км/год., однак суд не може погодитись з таким твердженням, оскільки відповідальність водія відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, отже ОСОБА_2 рухався в межах дозволеної швидкості руху не порушуючи встановлених обмежень.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зазначено дату, час та місце вчинення правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, як того вимагає ст. 256 КУпАП та письмовими поясненнями ОСОБА_1 , аналогічними із наданими при розгляді справи в суді.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми, та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху та його дії за ст. 124 КУпАП кваліфіковані вірно та про відсутність порушень ПДР України в діях ОСОБА_2 . Виходячи із цього, відсутність порушень ПДР України із боку ОСОБА_2 за, що відкрито провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно нього, свідчить про відсутність складу зазначеного вище адміністративного правопорушення із наслідками у вигляді адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчиненню нових правопорушень застосувати до ОСОБА_3 адміністративне стягнення в межах санкції статті 124 КУпАП у виді штрафу.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення як штраф буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв`язку з чим, не вбачаю підстав для накладення іншого більш суворого виду стягнення такого як позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю серед інших, за наявності такої обставини як відсутність складу адміністративного правопорушення. За таких обставин провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного й ст. 124 КУпАП, керуючись ст. 27, 33, 40-1, 283-285, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 605 гривні 60 коп.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя: Сенько М.Ф.