Справа № 173/2044/23
Провадження № 3/173/22/2024
ВЕРХНЬОДНІПРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2024 р. м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Петрюк Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Верхньодніпровську матеріал, який надійшов від ВП №3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

РНОКПП НОМЕР_1 ;

місце проживання: АДРЕСА_1 ;

місце роботи: не працює,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КпАП України

встановила:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №342256 від 24.06.2023 р., який складений у відповідності до вимог ст. 256 КпАП України, про те, що 24.06.2023 року о 12 годинні 35 хвилин на автодорозі Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя (337 км), Кам`янського району, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2107 днз НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в медичному закладі відмовився під відеозапис.

В судове засідання гр. ОСОБА_1 не з`явився про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином. Останньому направлялась SMS-повістка про виклик до суду в справі про адміністративне правопорушення, на номер мобільного телефону, зазначений в заявці на отримання судової повістки в електронній формі, а також у протоколі про адміністративне правопорушення, що підтверджується довідкою про доставку SMS - повідомлення. У тому числі судові повістка була розміщена на сайті судової влади України.

Відповідно до положень ст.268 КпАП України, інкриміноване гр. ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 130 КпАП України, не відноситься до правопорушень, по яким присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.245 КпАП України, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положення ст.251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, яка використовується при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КпАП України, висновок про наявність вини ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч. 3 ст.130 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Постанови КМУ від 10 жовтня 2001 року «Про Правила дорожнього руху» - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КпАП України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, врегульований порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.266 КпАП України, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Дослідивши зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КпАП України, знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду справи, зокрема:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №342256 від 24.06.2023 р., який складений у відповідності до вимог ст. 256 КпАП України, про те, що 24.06.2023 року о 12 годинні 35 хвилин на автодорозі Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя (337 км), Кам`янського району, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2107 днз НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в медичному закладі відмовився під відеозапис (а.с.1);

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів гр. ОСОБА_1 відмовився від огляду (а.с.2);

- письмовим поясненням гр. ОСОБА_1 , згідно якого підтвердив факти викладені вище (а.с.4);

- інформаційним листом встановлено, що гр. ОСОБА_1 має посвідчення водія (а.с.6);

- довідкою, щодо притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 та ч.2 ст. 130 КпАП України (а.с.7);

- відеозапис на дискі DVD, який досліджено в судовому засіданні, згідно якого судом встановлено факт керування гр. ОСОБА_1 транспортним засобом та відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в закладі охорони здоров`я м. Верхньодніпровськ.

Вказані докази є належними і допустимими, та на їх основі у визначеному законом порядку у повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення за ч.3 ст.130 КпАП України та винуватість гр. ОСОБА_1 у його вчиненні.

Відповідно до ст.23 КпАП України, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання щодо застосування до гр. ОСОБА_1 такого виду адміністративного стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами, суд зазначає наступне.

Згідно доданого до протоколу інформаційного листа гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має посвідчення водія НОМЕР_3 від 17.04.2009 року, яке знаходиться на зберіганні в ТСЦ 1203.

Адміністративне стягнення для водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років, відповідно до санкції ч.3 ст.130 КпАП України, є безальтернативним.

Суддя також звертає увагу на те, що підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не має посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.

Крім того, в матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують, що гр. ОСОБА_1 є власником транспортного засобу, на якому скоював правопорушення за ч.3 ст.130 КпАП України, тому суд не застосовує адміністративне стягнення як конфіскація транспортного засобу.

Суддя, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, вважає за доцільне накласти на гр. ОСОБА_1 стягнення, за правилами ст.36 КпАП України у виді штрафу, передбаченого санкцією ч.3 ст.130 КпАП України, з позбавленням права керування транспортного засобу, оскільки саме такий вид стягнення є необхідним та достатнім для виховання гр. ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до суспільних правил та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Згідно зі ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.283, ст.40-1 КпАП України

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень на користь держави (Отримувач: ГУК у Дніпр-кій обл/ Дн-ка об/21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Р/р: UA0004001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300; Призначення платежу:Адміністративні штрафи У СФЕРІ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ БЕЗПЕКИ ДОРОЖНЬОГО РУХУ) з позбавленням права керуванням транспортними засобами строком на 10 (десят) років.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 , судовий збір в дохід держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.)

На підставі ч.1 ст. 307 КпАП України штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КпАП України у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1ст. 307 КпАП України, постанова буде направлена до органу державної виконавчої служби для примусового виконання.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначеного десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Т.М.Петрюк