КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №758/7979/24 Суддя І інстанції - Павленко О.О.
Провадження №33/824/3742/2024 Суддя суду апел. інст.- Глиняний В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Глиняний В.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 27 червня 2024 року щодо,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Подільського районного суду міста Києва від 27 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 172-15 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. Від сплати судового збору на підставі п.12 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений.

Постановою судді встановлено, що згідно протоколу №44, складеною Київською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Центрального региону від 26.06.2024 року, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_1 08.06.2024 року у порушенні вимог ст.11,16,49,130 Статуту внутрішньої служби України, ст.ст.1,4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, недбало поставився до військової служби, що виразилось до самоусуненні від виконання покладених на нього обов`язків військової служби у зв`язку з незаконною відсутністю на військовій службі, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість висновків судді, просить її скасувати та провадження про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-15 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що суддею не були повно встановлені всі обставини справи, зокрема, суддею не було взято до увагу те, що місце мала одна подія та одне адміністративне правопорушення, дії якого підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.172-11 КУпАП, а саме нез`явлення вчасно без поважних причин на військову службу тривалістю 5 днів, а не 5 окремих подій, як зазначено у постановах суду.

Як зазначає апелянт, не зважаючи на визнання ним вини, суд першої інстанції зазначені обставини не перевірив та наклав за одне правопорушення, яке полягало у невчасному прибутті до місця служби у зв`язку з переведенням тривалістю 5 днів, за яке передбачено адміністративну відповідальність за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, 5 стягнень за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП за кожен день нез`явлення на місце служби.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав у ній наведених, перевіривши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно положенням ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Суд, у відповідності з положеннями ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд першої інстанції дійшов висновку, щовина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин,доведена та підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення (ас.1-7), письмовими поясненнями ОСОБА_1 , матеріалами службового розслідування.

Однак, суд апеляційної інстанції частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно з положеннями ст. 172-15 КУпАП особа несе відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби (ч. 1) та за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду (ч. 2).

Під час апеляційного розгляду встановлено, що згідно протоколу № 44 від 26 червня 2024 року ОСОБА_1 , будучи солдатом військової частини НОМЕР_2 , наказом командира військової частини від 4 червня 2024 року № 145 виключений зі списків особового кладу військової частини та всіх видів забезпечення, та у термін до 5 червня 2024 року повинен був з`явитися для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1 . Проте, у встановлений термін ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 не з`явився, а до розташування військової частини ОСОБА_1 з`явився 10 червня 2024 року.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 пояснив, що 4 червня 2024 року він виїхав з м. Харків, де тривалий час очікував потяг. У зв`язку зі спекою та відсутністю коштів у потягу напився води з-під крану, внаслідок чого, з урахуванням певного хронічного захворювання, йому стало погано, і, приїхавши до м. Києва, він самостійно лікувався, не поїхавши до частини. Оскільки у нього розрядився телефон, не було повербанку, а, у місці, де він жив у цей час, тривалий час не було світла, він не міг повідомити будь-кого з частини про таку ситуацію. До лікаря він не звертався, бо боявся, що його будуть оперувати, а він до цього не був готовий. Як тільки стало краще, 10 червня 2024 року він самостійно приїхав у частину. Вину визнає, що своєчасно не з`явився та не повідомив про всю цю ситуацію військову частину.

Таким чином, під час апеляційного розгляду беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, протягом періоду з 5 по 9 червня 2024 року недбало поставився до військової служби під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України 24 лютого 2022 року, який продовжує діяти до теперішнього часу.

Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час, і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинене триваюче правопорушення, про що обґрунтовано зазначено в апеляційній скарзі, яке припинено шляхом з`явлення до військової частини 10 червня 2024 року.

Водночас з матеріалів справи та долучених до апеляційної скарги копій постанов районного суду від 27 червня 2024 року у справах № 758/7978/24, № 758/7980/24№ 758/7981/24, № 758/7982/24 встановлено, що відносно ОСОБА_1 , який вчинив триваюче правопорушення, за кожний день недбалого ставлення до військової служби був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Окрім того, під час апеляційного розгляду встановлено, що всі п`ять матеріалів відносно ОСОБА_1 перебували у провадженні одного судді, розглянуті в один і той самий день, і за результатами розгляду кожного із протоколів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідності та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Разом з тим, положеннями ст. 36 КУпАП передбачено, що, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Всупереч вимог закону суддею вказані провадження не були розглянуті з дотриманням вимог ст. 36 КУпАП, що призвело до притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не за триваюче адміністративне правопорушення, а за п`ять окремих правопорушень з накладенням за кожне адміністративного стягнення, що суперечить вимогам закону, на що обґрунтовано посилається апелянт.

Враховуючи викладене вважаю за можливе, з урахуванням досліджених обставин і доказів, скасувати постанову суду першої інстанції від 27.06.2024 року в справі 758/7979/24 та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушенняза протоколом про вчинення адміністративного правопорушення №44 від 26.06.2024 року на підставі п.8) ч.1 ст.247КУпАП

Керуючись п.8) ст..247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 27 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 172-15 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за протоколом про вчинення адміністративного правопорушення №44 від 26.06.2024 року на підставі п.8) ч.1 ст.247 КУпАП - закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Глиняний