Справа № 484/3893/24
Провадження № 3/484/1934/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Маржиної Т.В., розглянувши справу, яка надійшла до суду 15.07.2024 року від Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 , виданий 29.09.2021 року органом 4814, РНОКПП НОМЕР_2 , не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.10.2023 року у справі № 484/4386/23, провадження № 3/484/1648/23, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04.07.2024 року о 23:35 годині в м. Первомайську по вул. Вінграновського, 3 керував мотоциклом Lifan без н.з., належним ОСОБА_2 , не маючи при цьому водійського посвідчення, тобто не маючи права керування. Дане правопорушення вчинено повторно протягом року (протокол серії ААД № 481496 від 09.08.2023 року). ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1.а ПДР України, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.5 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки в формі СМС-повідомлення на його номер телефону, на підтвердження чого наявна довідка про доставку СМС-повідомлення. ОСОБА_1 до суду не з`явився.

Захисниця ОСОБА_1 адвокат Єрмоленко А.В. надала заяву, в якій просила справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП розглянути в її та ОСОБА_1 відсутність. В письмових поясненнях зазначила, що ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні пред`явленого правопорушення не визнає. Вважає, що відсутні будь-які докази порушення ним ПДР України, тобто відсутня причина зупинки, а отже всі подальші вимоги поліцейського, зокрема, й щодо пред`явлення документів, є незаконними та водій не зобов`язаний їх виконувати. У зв`язку з чим всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення. Крім того, відсутні будь які докази того, що працівники поліції взагалі зупиняли ОСОБА_1 , в протоколі відсутні його підписи, а поліцейським зазначено, що він відмовився від підпису, жодних свідків цих подій не має, фото-/відеофіксація правниками поліції не проводилась, особисті пояснення ОСОБА_1 відсутні в матеріалах справ. Також йому не було роз`яснено його права, зокрема, право на захист, що підтверджується відсутністю його підпису у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначила, що текст протоколу є нечитабельним, а копія протоколу не була вручена ОСОБА_1 . З наданого на вимогу суду відеозапису не вбачається, що на ньому зафіксований саме ОСОБА_1 , також на відеозаписі не зафіксовано, що ОСОБА_1 допустив будь які порушення правил дорожнього руху, не відображено ані зупинки транспортного засобу, ані особу, яка ним керувала. Вважає, що поліцейськими грубо порушені вимоги КУпАП та Інструкції. Стверджує, що відсутність належних відеодоказів виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення, а отже розпочате провадження підлягає закриттю. За таких обставин просила закрити провадження в наданій справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 КУпАП, не є обов`язковою, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 та його захисниці на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 221 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, розглядаються судами.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив зазначені правопорушення у віці 17 років, дана справа підсудна суду.

Дослідивши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього документи, відеозапис, суд дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_1 знайшла своє повне підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Частина 2 ст. 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п.1.1. Правил дорожнього руху України (далі ПДР) ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.4. ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно п.1.9. ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 126 ч.5 КУпАП встановлена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Частинами другою - четвертою цієї статті встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до п.2.1.а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Викладене у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, підтверджене сукупністю досліджених судом доказів.

Відповідно до бази даних інформаційно-аналітичної системи Національної поліції ІКС ІПНП підсистеми «Головного сервісного центру» ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, що підтверджує той факт, що він керував транспортним засобом, не маючи на це права.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.10.2023 року у справі № 484/4386/23, провадження № 3/484/1648/23 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП. Зазначена постанова набрала законної сили 24.10.2023 року, тобто ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив аналогічне правопорушення.

Твердження захисниці про те, що ОСОБА_1 працівники поліції не роз`яснили йому права, спростовується протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП, в якому зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, однак його підпис відсутній у відповідній графі протоколу, оскільки він відмовився від підпису та надання пояснень, про що зазначено працівниками поліції в наданому протоколі про адміністративне правопорушення.

Відсутність підпису і пояснень ОСОБА_1 в протоколі свідчить про те, що він мав намір ухилитися від відповідальності, яка є надто суворою. Неотримання ОСОБА_1 примірника протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП не підтверджене жодними належними та допустимими доказами.

Суд зазначає, що Кодекс України про адміністративні правопорушення, Правила дорожнього руху, Закон України «Про дорожній рух», Закон України «Про Національну поліцію» та Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС від 07.11.2015 року № 1395, не передбачають обов`язкової відеофіксації зазначеного вище правопорушення, так як і не передбачають необхідність відеофіксації оголошення працівниками поліції причини зупинки транспортного засобу. В даному випадку наявний відеозапис з відеореєстратора патрульного автомобіля.

Із дослідженого судом відеозапису, здійсненого поліцейськими за допомогою відеореєстратора патрульного автомобіля, вбачається, що ОСОБА_1 04.07.2024 року о 23:35 годині керував мотоциклом Lifan без н.з., переслідувався та був зупинений працівниками поліції, що спростовує позицію захисту про те, що відсутні докази зупинки поліцейськими ОСОБА_1 .

Твердження захисниці про те, що з відеозапису не вбачається, що на ньому зафіксований саме ОСОБА_1 не заслуговує на увагу, тому що патрульний автомобіль, переслідуючи мопед рухався прямо за ним, тобто поліцейський під час подання вимоги про зупинку транспортного засобу точно бачив хто саме перебуває за кермом мопеду і відповідно під час безпосереднього виявлення правопорушення на цю особу склав протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд звертає увагу на те, що поліцейський - це посадова особа, яка діє в межах наданих йому повноважень та відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року № 1395 та інших законодавчих актів, які регламентують діяльність поліції.

В даному випадку діє імператив презумпції правоти поліцейського, тобто при виконанні службового обов`язку поліцейський діє завідомо правомірно, в межах закону. Порушень повноважень поліцейського судом не встановлено. Тож порушення Правил дорожнього руху виявлено ним безпосередньо при виконанні службових обов`язків, пов`язаних із забезпеченням безпеки дорожнього руху та виявленням порушників.

Всі встановлені поліцейськими під час несення служби обставини відображені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 582431 від 04.07.2024 року, який є доказом в наданій справі. Текст протоколу є цілком читальним та зрозумілим.

Встановлено, що поліцейський при складанні протоколу про адміністративне правопорушення діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Вищенаведене підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Будь-яких порушень законодавства поліцейськими, які б могли вплинути на вирішення справи, судом не встановлено.

Викладене у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП підтверджене сукупністю досліджених судом доказів, наведених вище.

З доданих до протоколу про адміністративні правопорушення матеріалів вбачається, що раніше ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне порушення ПДР України, однак висновків не зробив, на шлях виправлення не став.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено у ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи в сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 дійсно повторно протягом року порушив п.2.1.а Правил дорожнього руху України, керував механічним транспортним засобом, не маючи при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, тобто вчинив повторно протягом року адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Враховуючи наведене, характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу правопорушника, який є неповнолітнім, а також положення ч.2 ст. 13 КУпАП, згідно до якого у разі вчинення особою віком від 16 до 18 років адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 121-127 цього кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 стягнення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без вилучення транспортного засобу, оскільки ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу.

Крім того, на підставі п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 283, п.1 ч.1 ст. 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 к.

Постанову може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. В порядку примусового виконання відповідно до ст. 308 КУпАП з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу зазначеного у постанові.

СУДДЯ: