П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2024 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Морозов В.В., розглянувши матеріали справ про адміністративні правопорушення, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; депутата Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, є особою з інвалідністю 2-ї групи, про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

22 квітня 2024 року до Черкаського районного суду Черкаської області одночасно надійшли матеріали про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , щодо якого складено протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, за ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а саме: протокол № 250/2024 від 17 квітня 2024 року, справа 707/1102/24; протокол № 251/2024 від 17 квітня 2024 року, справа 707/1099/24.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи викладене, постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 09 травня 2024 року вказані справи про адміністративні правопорушення було об`єднано в одне провадження за унікальним номером 707/1099/24, провадження № 3/707/682/24.

Згідно із протоколами про адміністративні правопорушення:

- ОСОБА_1 , будучи депутатом Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області та відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення вимог пункту 2 частини 1 статті 28 вказаного Закону, не повідомив у встановленому законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час прийняття рішення «Про укладання договору оренди земельної ділянки в умовах воєнного стану зі СТОВ «Іскра», на 27 сесії сільської ради VIII скликання, 18 квітня 2022 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП;

- він же, будучи депутатом Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області та відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення вимог пункту 3 частини 1 статті 28 вказаного Закону, вчинив дії при наявності у нього реального конфлікту інтересів під час прийняття рішення «Про укладання договору оренди земельної ділянки в умовах воєнного стану зі СТОВ «Іскра», на 27 сесії сільської ради VIII скликання, 18 квітня 2022 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Перед початком судового розгляду справи ОСОБА_1 було роз`яснено права згідно з вимогами ст. 268 КУпАП, а також положення ст. 63 Конституції України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованих йому діянь визнав, щиро каявся.

Прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури Лисик М.А. у судовому засіданні підтримав обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення, пов`язаних з корупцією, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а також не заперечував щодо закриття провадження у справі на підставі вимог статті 38 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , заслухавши думку прокурора Лисика М.А., вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Згідно з частиною 4 статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

В протоколі № 250/2024 від 17 квітня 2024 року зазначається, що датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 20 квітня 2022 року, тобто день коли ОСОБА_1 вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, не дотримавшись вимог статті 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Також, у протоколі № 251/2024 від 17 квітня 2024 року зазначається, що датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 18 квітня 2022 року, тобто день коли ОСОБА_1 вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, не дотримавшись вимог статті 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Водночас, у вказаних протоколах також зазначається, що днем та часом виявлення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП є дата та час складання адміністративних протоколів 17 квітня 2024 року.

З даними твердженнями суд не погоджується, з огляду на наступне.

Принципове значення для правильного вирішення даних справ має визначення точної дати (дня) виявлення зазначених правопорушень, так як саме від цього часу відраховується відповідний строк.

Як зазначає в протоколах особа, уповноважена на їх складання, датою виявлення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією є дата встановлення всіх обставин по справі та складання даних протоколів, тобто 17 квітня 2024 року.

Однак з даними доводами неможливо погодитися, оскільки момент виявлення порушення не можна ототожнювати з часом складення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки останній є засобом не виявлення, а фіксації правопорушення. Факт виявлення порушення це окрема подія, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення.

В законодавстві чітко не визначено, що є моментом виявлення правопорушення, тоді як судова практика послідовно пов`язує цей момент з днем виявлення правопорушення саме органом, який уповноважений на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, як початкового етапу процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності. Днем виявлення правопорушення слід вважати день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення (постанова Верховного Суду від 28 лютого 2019 в справі № 149/2498/17).

Як вбачається з матеріалів справи, 23 лютого 2024 року Мошнівською сільською радою Черкаського району Черкаської області на лист № 58-844 від 13 лютого 2024 року надіслано заступнику керівника Черкаської окружної прокуратури Володимиру Тараненку відповідну інформацію щодо ОСОБА_1 та надіслано копії документів.

Запитувані документи Черкаською окружною прокуратурою отримано 23 лютого 2024 року.

Також, встановлено, що 29 березня 2023 року та 29 березня 2024 року прокурором Черкаської окружної прокуратури Максимом Лисиком за погодженням заступника керівника Черкаської окружної прокуратури Володимира Тараненка складено Довідки про виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією відносно ОСОБА_1 та вказані довідки скеровано на адресу Управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, як уповноваженому органу складати протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Таким чином, Управлінню стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України з 29 березня 2023 року достовірно відомо про імовірні порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» депутатом Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області.

Суд вважає, що датою виявлення правопорушення є дата відповідного отримання інформації суб`єктом, що уповноважений на складання протоколів про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, в даному випадку Управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України.

Отже, навіть на дату складання протоколів про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, а саме 17 квітня 2024 року вже сплинув шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення з моменту виявлення правопорушення.

Таким чином, шестимісячний строк для накладення адміністративного стягнення сплив 29 вересня 2023 року.

На переконання суду, несвоєчасне проведення ефективної адміністративної перевірки та складання протоколів про адміністративні правопорушення не може бути підставою для штучного продовження строків, визначених у статті 38 КУпАП.

Крім того, судом встановлено, що днем вчинення вищезазначених ймовірних адміністративних правопорушень є 18 квітня 2022 року та 20 квітня 2022 року.

Водночас, суд звертає увагу, що матеріали справ про адміністративні правопорушення, пов`язаних з корупцією, надійшли до Черкаського районного суду Черкаської області 22 квітня 2024 року, тобто після сплину дворічного строку вчинення правопорушення, протягом якого може бути накладене адміністративне стягнення.

Таким чином, строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, з урахуванням положень ч. 4 ст. 38 КУпАП, закінчився 18 квітня 2024 року та 20 квітня 2024 року.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що на час складання протоколів про адміністративні правопорушення та, тим більше, на час розгляду справ судом строки, визначені у ч. 4 ст. 38 КУпАП, вже закінчились, а при вирішенні питання строків у справі ключовим є установлення дати вчинення та дати виявлення порушення.

Окреслені судом орієнтири щодо застосування положень ст. 38 КУпАП при розгляді справ за ст. 172-7 КУпАП дозволяють дійти висновків, що датою ймовірного вчинення правопорушення є день прийняття рішень, а датою виявлення дати отримання інформації щодо виявлення ознак ймовірного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що з дня виявлення ймовірних правопорушень пройшло більше шести місяців та з дати вчинення ймовірних правопорушень пройшло більше двох років, а тому провадження підлягає закриттю, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Між тим, п. 7 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, формулювання абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Отже, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи у вчиненні інкримінованого діяння, є саме постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

На підтвердження наведеного суд вважає за необхідне зіслатися на зміст частини другої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якою передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку, а також на положення частини першої статті 62 Конституції України, згідно яких особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Аналіз положень частини 4 статті 38 та пункту 7 статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку про те, що в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч. 4 ст. 38 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю без з`ясування обставин, передбачених ст. 280 КУпАП, у тому числі винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що також узгоджується із вимогами ст. 284 КУпАП, за змістом якої суд у резолютивній частині постанови повинен викласти тільки одне із передбачених цією статтею рішень: про накладення адміністративного стягнення чи про закриття.

Даний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, наведеній у постанові від 08 серпня 2017 року в справі № 6-15341ск06.

Відтак, після спливу строків, передбачених статтею 38 КУпАП, суд позбавлений можливості досліджувати та давати будь-яку оцінку доказам у справі, а також встановлювати наявність вини особи у скоєному.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Олександр Волков проти України», заява № 21722/11, п. 137, від 09 січня 2013 року, зазначає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Враховуючи наведене, оскільки на момент розгляду судом адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 сплинув строк накладення адміністративного стягнення, провадження по справах підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись п. 7 ст. 247, ст.ст. 36, 38, 172-6, 283-285 КУпАП, суддя, -

у х в а л и в :

Закрити провадження у справах про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до судової палати у кримінальних справах Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: В. В. Морозов