Справа № 203/3988/24
Провадження № 3/0203/1732/2024
ПОСТАНОВА

іменем України

19 серпня 2024 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Черваньова Ю.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від ВП №7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №010849 від 25.07.2024 року ОСОБА_1 25.07.2024 року близько 16.00 год., знаходячись на зупинці громадського транспорту, розташованій за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 11, розпивала слабоалкогольний напій, а саме: «Ель» об`ємом 1,5 л. 5-6,5 % алкоголя, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 178 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи належним чином сповіщеною про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, до суду не з`явилась.

Суд, розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 178 КУпАП, зазначає наступне.

Частина 2 ст.178 КУпАП передбачає відповідальність особи, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за порушення, передбачене ч.1 ст.178 КУпАП.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі, серед іншого, повинні бути зазначені суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили.

Особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфікуються за ч.2 ст.178 КУпАП. Однак фабула правопорушення не містить відомостей про повторність таких дій протягом року. При цьому суд зазначає, що вказівка в протоколі про те, що ОСОБА_1 05.02.24 року ВП №7 ДРУП притягалась до адміністративної відповідальності не може свідчити підтвердженням ознаки повторності.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення на підтвердження ознаки повторності додана роздруківка постанови з Єдиного державного реєстру судових рішень, однак вона не може бути належним доказом для підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 178 КУпАП, оскільки немає можливості встановити конкретну особу, відносно якої її винесено.

До того ж відповідно до ст.270 КУпАП інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка є неповнолітньою, має право представляти законний представник (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Згідно з вимогами п.7 Мінімальних стандартних правил ООН, що стосуються відправлення здійснення правосуддя щодо неповнолітніх, право мати адвоката та право на присутність батьків є основними процесуальними гарантіями захисту прав неповнолітніх.

Відповідно до вимог ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Таким чином, забезпечення права на захист неповнолітньої особи при її притягненні до будь - якого виду юридичної відповідальності здійснюється шляхом обов`язкового залучення законного представника.

При цьому, правовий статус неповнолітнього, як особи, що не володіє повним обсягом дієздатності, для належної реалізації права на захист потребує залучення законного представника в незалежності від наявності про це клопотання неповнолітнього.

Разом з тим, як встановлено з протоколу відносно ОСОБА_1 його було складено без врахування вказаних особливостей провадження у справах щодо неповнолітніх. Жодних відомостей про присутність законного представника під час процесуального оформлення інкримінованого неповнолітній особі правопорушення матеріали справи не містять.

Крім того, з матеріалів про адміністративне правопорушення слідує, що посадова особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, взагалі не ознайомлювала неповнолітнього зі спеціальним правом, визначеним у ст. 270 КУпАП.

Наведені обставини вказують на істотне порушення права на захист неповнолітнього, що дає підстави дійти висновку про те, що протокол про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальнім документом, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, є недопустимим доказом, що з урахуванням концепції «плодів отруєного дерева» тягне за собою очевидну недопустимість всіх інших зібраних доказів, які не підлягають аналізу з огляду на їх очевидну протиправність .

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що «… формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод...».

Відповідно до п.1 ч.1ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.178 КУпАП, не є доведеною, а відтак провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 270, 283, 284 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками ч.2 ст.178 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю.М. Черваньова