Справа №487/6670/24
Провадження № 33/812/406/24
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 серпня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Ковальським Є.В.,

за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Притикіна І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову, яку ухвалив суддя Заводського районного суду міста Миколаєва Темнікова А.О. у приміщенні цього суду 03 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, водія 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

у с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №070230, який складений 06 липня 2023 р. о 00 год. 59 хв., водій ОСОБА_1 06 липня 2024 р. о 00 год. 00 хв. у м. Миколаєві по вул. Лазурній, біля будинку 4 керував транспортним засобом HONDA NC700SA, номерний знак НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння шкірного покрову обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення був направлений на розгляд до Заводського районного суду міста Миколаєва.

В судове засідання суду першої інстанції ОСОБА_1 не прибув.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Притикін І.І. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підтримку такої позиції зазначив, що зібрані матеріали не містять беззаперечних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, працівники патрульної поліції не зупиняли мотоцикл під керуванням ОСОБА_1 , а його поведінка повністю спростовує наявність будь-яких ознак алкогольного сп`яніння, зазначених у протоколі, акті та направленні до медичного закладу. Фабула, зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, не відображає всіх істотних ознак складу адміністративного правопорушення. Акт огляду на стан сп`яніння є недопустимим доказом, оскільки не містить всіх необхідних реквізитів, а його другий примірник не вручено ОСОБА_1 . Протокол про адміністративне правопорушення складений не уповноваженою особою. Свідком ОСОБА_2 підтверджено, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі є цілком законною, оскільки поліцейський не надав можливості пройти такий огляд та на місці зупинки транспортного засобу. Направлення водія для проходження медичного огляду містить недостовірну інформацію щодо складеного протоколу відносно ОСОБА_1 , доставлення до медичного закладу, тому таке направлення не породжує юридичних наслідків. СД-диск, долучений до матеріалів справи, та інформація, яка міститься на ньому, є недопустимими доказами, так як встановити законність його створення та долучення неможливо. Під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, чим порушено право на захист, поліцейським повідомлена недостовірна інформація та введено ОСОБА_1 в оману з метою отримання відмови від проходження медичного огляду та створення штучних доказів для складання протоколу за ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 03 квітня 2024 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч ) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись із постановою суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не надав оцінки діям працівників поліції, які його не зупиняли, а приїхали потім за викликом інших працівників поліції, тобто жоден з працівників поліції не мали доказів керування ним мопедом. ОСОБА_1 зазначає, що працівники поліції здійснили обмін між собою відеореєстраторами, потім бесіду з ним продовжив інший працівник поліції, який обманом, умовляннями запевнив його, що він має право відмовитись від огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що просто буде складено протокол, який направлять до суду, про відповідальність за відмову його попереджено не було. Крім того, апелянт вказує, що його інтереси представляв адвокат, він надав суду клопотання про закриття справи, але суд не звернув на нього уваги та не надав йому належну оцінку. Також зауважує, що йому не надавали на місці пройти огляд на стан сп`яніння з незрозумілих для нього підстав. Вважає дії поліцейських упередженими щодо нього, а підстави, на яких це склалося, штучно створеними.

У судове засідання суду апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 неодноразово не з`явився, про час та місце судових засідань був повідомлений апеляційним судом шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку,через його захисника, та додатково - телефонограммами за номером телефону, який міститься в матеріалах справи, тобто належним чином, відповідно до вимог частини 5 статті 294 КУпАП.

За такого апеляційний суд з урахуванням положень частини 1 статті 268, частини 6 статті 294 КУпАП, думки захисника Притикіна І.І., який вважав за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , а також що матеріали справи про адміністративне правопорушення є достатніми для розгляду, вважав за можливе розглядати справу у відсутність ОСОБА_1 .

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Притикіна І.І., який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин адміністративної справи, а також вимогах закону.

З оскаржуваної постанови суду вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі - Правила)).

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 статті 7 КУпАП).

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, згідно із частинами 2 та 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Дії поліцейських щодо огляду особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, врегульовані також Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі - Порядок), та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735).

Згідно викладених захисником в суді першої інстанцій заперечень та аргументів апеляційної скарги ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення у цій справі, не визнає.

Між тим, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджена:

- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №070230 від 06 липня 2023 р., відповідно до якого ОСОБА_1 06 липня 2023 р. о 00.00 год. у м. Миколаєві по вул. Лазурній, біля будинку 4 керував транспортним засобом HONDA NC700SA, номерний знак НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння шкірного покрову обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у лікаря-нарколога відмовився.

- достовірність викладених у протоколі відомостей, зокрема, факт відмови ОСОБА_1 як особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку - як поліцейськими на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я також підтверджено іншими доказами: відеозаписами правопорушення з нагрудних реєстраторів працівників поліції, які досліджувались у судових засіданнях першої та апеляційної інстанцій, і в яких зафіксовані усі викладені в протоколі серії ААД№070230 від 06 липня 2023 р. обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на яких зафіксовано, що ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу працівником поліції проходити медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки з використанням спеціальних приладів, так і у закладі охорони здоров`я відмовився.

Фіксація правопорушення була здійснена працівниками поліції технічними засобами відеофіксації відповідно до вимог частини 2 статті 266 КУпАП.

Враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і у закладі охорони здоров`я, що підтверджено фіксацією технічними засобами відеозапису, суд, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, обґрунтовано вважав доведеним факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

При цьому суд правильно дав оцінку усім запереченням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За такого доводи апеляційної скарги щодо помилкового встановлення судом обставин адміністративного правопорушення та про недотримання працівниками поліції під час складання протоколу вимог закону не заслуговують на увагу та відхиляються.

Тому відсутні підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД№070230 від 06 липня 2023 р. не відповідає вимогам статті 256 КУпАП.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну, обґрунтовану постанову, надавши також оцінку запереченням обвинувачення стороною захисту.

Апеляційний суд відхиляє аргументи апеляційної скарги як безпідставні.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що огляд на стан сп`яніння та оформлення адміністративного протоколу проводилися не тими поліцейськими, які зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , то таке не впливає на законність складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з наступними змінами, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Посилання апелянта на відсутність доказів керування ним автомобілем за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, спростовуються змістом відеозаписів, долучених до протоколу: з відеореєстротара, на якому зафіксовано як ОСОБА_1 , перебуваючи за кермом транспортного засобу, вимикає мотор, вбачається, що ОСОБА_1 факт керування транспортним засобом не заперечував. На задньому сидінні перебуває свідок ОСОБА_2 . На запитання поліцейського, чому він не зупинився, а розвернувся та поїхав в іншу сторону після того як патрульний вказав йому жезлом на необхідність зупинки, ОСОБА_1 пояснює, що вони просто доїхали та розвернулися. В ході перевірки документів на транспортний засіб, відносно якого в базі даних були наявні відомості щодо «двійника», свідок ОСОБА_2 пояснювала, що вони їхали, тому що її кішка не дає спати сусідці (відеозапис 00:05:15), а ОСОБА_1 пояснював, що вони їхали вздовж берега, щоб покататися (відеозапис 00:05:21). Також під час перевірки документів у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, очей, тремтіння пальців рук. Водій ОСОБА_1 пояснив, що почервоніння обличчя в нього через те, що вони «ганяли», та у зв`язку з цим їх і зупинили (відеозапис 00:08:14), «ганял - ветер» (відеозапис 00:09:44). Інші ознаки алкогольного сп`яніння, останнім не заперечувались, пропонував патрульним «домовитись». Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів або в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився (відеозапис 00:12:33), після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із порушенням п. 2.5 ПДР. Окрім того на долученому до протоколу про адміністративне правопорушення СД-диску також розміщений відеозапис з відеореєстратора з патрульного автомобілю, на якому зафіксовано о 00:00 год. 06 липня 2023 рух двоколісного транспортного засобу, за кермом якого перебуває чоловік у військовій формі, на місці пасажира - жінка, та його зупинку на вимогу поліцейських.

За клопотанням сторони захисту у судом першої інстанції були допитані свідки ОСОБА_2 (пасажир) та інспектор УПП в Миколаївській області Дедула Д.А.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що влітку 2023 року, більш точної дати не пам`ятає, вона перебувала в гостях в районі Намиву у місті Миколаєві, де вживала спиртні напої. Їй зателефонувала сусідка, та повідомила, що її кішка кричить на балконі, у зв`язку з чим ОСОБА_2 попросила ОСОБА_1 відвести її додому. Мотоцикл стояв припаркований біля дороги, і коли вони почали на нього сідати під`їхали співробітники патрульної поліції.

Апеляційний суд погоджується з оцінкою показів свідка ОСОБА_2 , а саме, що вони повністю спростовуються відеозаписом подій, зафіксованих на СД-диску, де зафіксовано пояснення як цього свідка, так і ОСОБА_1 , який перебував за кермом транспортного засобу HONDA NC700SA, державний номерний знак НОМЕР_3 , 06 липня 2023 року о 00 годині 00 хвилин з ОСОБА_2 в якості пасажирки, про те, що цей транспортний засіб перебував у русі та причини, з яких вони їхали та з якою метою (відеозапис 01:10:37-01:11:03). Окрім того, зазначений вище запис з відеореєстратора поліцейських підтверджує як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, так і зупинку його поліцейськими.

Інспектор взводу №1 батальйону №4 УПП в Миколаївській області Дедул Д.А. в судовому засіданні пояснив, що 06 липня 2023 року приблизно о 00:00 годині стояв в складі екіпажу біля службового автомобілю в районі супермаркету «Таврія-В» в районі Намиву у місті Миколаєві та бачив рух мотоциклу під керуванням в напрямку від річки в сторону «Таврія-В». Водій був у касці замість шолома, їхав в період комендантської години та в районі бару «Ковбой» різко розвернувся, чим в сукупності привернув увагу патрульних. На мотоциклі була жінка в якості пасажири. У водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів або в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що норми законодавства про адміністративні правопорушення (КУпАП) не містять вимог щодо порядку фіксації факту керування порушником транспортними засобами або наслідків відхилення від вимог внутрішньовідомчих інструкцій, а тому ця обставина має доводитись за загальними вимогами щодо доказів (стаття 251 КУпАП).

Не ґрунтується на обставинах справи аргумент апелянта про те, що ОСОБА_1 не надали можливість пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки таке спростовується змістом відеозапису, який зафіксований поліцейським на нагрудну камеру, відповідно до якого ОСОБА_1 після зупинки поліцейськими транспортного засобу, яким він керував, відмовився від проходження огляду, незважаючи на неодноразові роз`яснення поліцейськими порядку огляду, тому поліцейські не мали можливість провести огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, зокрема, на місці зупинки транспортного засобу.

Суд не приймає посилання апелянта на те що його правопорушення було спровоковано діями поліцейського, які неправильно повідомили йому наслідки відмови від огляду на стан сп`яніння. Так, як зафіксовано у відеозапису, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 про необхідність пройти та наслідки відмови від огляду на стан сп`яніння після того, як останній відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння, що не можу бути розцінено як провокація.

До того ж, як водій транспортного засобу ОСОБА_1 зобов`язаний знати та виконувати вимоги законодавства України, зокрема Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, в тому числі пункту 2.5 щодо обов`язку водія пройти на вимогу поліцейського огляд на стан сп`яніння та наслідки не вчинення таких дій.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Апеляційний суд наголошує, що користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів і таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Апеляційний суд вважає, що у справі, яка переглядається, судом дотримано стандарт доведення висунутого ОСОБА_1 обвинувачення у скоєнні передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП правопорушення поза розумним сумнівом. В цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинено і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, або відносно якої закрито адміністративне провадження з нереабілітуючих підстав, є винною у вчиненні цього правопорушення. У справі, яка переглядається, належними та допустимими доказами доведено факт керування ОСОБА_1 06 липня 2023 р. транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівника поліції, який підтверджений, а доказів протилежного матеріали справи не містять.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не встановлено їх і при апеляційному перегляді.

Також у суду в силу вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП відсутні підстави при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП врахувати факт проходження ним військової служби та його військової спеціальності.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну, обґрунтовану постанову.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для скасування постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не знаходить, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського апеляційного суду Т.М. Базовкіна