Справа№ 953/5182/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2024 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Бородіна Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

02.06.2024 о 23:50 год., за адресою: м. Харків, вул. Лермонтовська, 28, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом RENAULT ESPACE, р.н. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820 №АRCD-0464. Результат огляду 2,58 проміле, тест 1852. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України. Велась відеофіксація на бодікамери №471574 та №470931.

ОСОБА_1 до суду з`явився, про час дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Слід зазначити, що судові засідання з розгляду справи неодноразово відкладалися у зв`язку з надходженням 11.09.2024 заяви від захисника ОСОБА_1 адвоката Давидова В.О. про залучення прокурора до участі в справі, а також надходження заяв останнього від 03.10.2024, 01.11.2024, 10.12.2024 про відкладення розгляду справи, які судом були задоволені. Отже, зважаючи на тривале перебування справи в провадженні суду, а саме з 12.06.2024, а також те, що неявка належним чином повідомлених про час дату та місце судового засідання ОСОБА_2 та його захисника адвоката Давидова В.О., відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи, суд вважає, що ОСОБА_2 мав достатньо часу для підготовки та викладення своєї позиції щодо складеного відносно нього матеріалу та вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Давидова Є.О., за наявними доказами.

01.11.2024 його захисник адвокат Давидов В.О. електронною поштою надав до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування вказаного клопотання захисник посилався на те, що факт керування транспортним засобом не може підтверджуватися протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів та іншими документами, які знаходяться в матеріалах справи. Зазначений факт можливо підтвердити лише відповідним відеозаписом події. Разом з тим, момент зупинки транспортного засобу поліцією начебто під керуванням ОСОБА_1 відсутній, докази на підтвердження вказаного факт матеріали справи не містять. Наявний в матеріалах справи відеозапис з автомобільного відеореєстратора 70mai без ідентифікуючих ознак належності технічного приладу не може слугувати належним та допустимим доказом, оскільки при його дослідженні неможливо ідентифікувати водія транспортного засобу, державні номерні знаки якого взагалі є нечитабельними. Вказаний відеозапис не має жодного відношення до вказаної адміністративної справи та можливо був взятий з іншого екіпажу поліції, який не був на місці подій за участю ОСОБА_1 . Крім того, матеріали справи не містять жодних інших складених адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 за порушення Правил дорожнього руху, що в свою чергу також спростовує факт керування будь-яким транспортним засобом ОСОБА_1 . Також захисник зазначив, що наявні в матеріалах справи відеозаписи містять неповне відображення подій, а саме відсутній факт керування транспортними засобами будь-якими особами, зокрема ОСОБА_1 , відсутня законна підстава для начебто зупинки транспортного засобу, яким нібито керував ОСОБА_1 в розумінні ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», відсутній сам момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Відеозапис з автомобільного відеореєстратора 70mai без ідентифікуючих ознак належності технічного приладу не може слугувати належним та допустимим доказом, оскільки при його дослідженні неможливо ідентифікувати водія транспортного засобу, державні номерні знаки якого взагалі є нечитабельними. До того ж наявні в матеріалах справи відносно ОСОБА_1 відеозаписи не є безперервними, про що свідчить прогалина в проміжку часу між 23:50:18 та 23:51:29. Також наявні в матеріалах справи відеозаписи не містять зафіксованого факту керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом, а тому у останнього не було жодного юридичного обов`язку будучи не в статусі водія проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння. Відповідно, подальші вимоги поліцейських ОСОБА_1 міг не виконувати. ОСОБА_1 є військовослужбовцем. Положеннями п.9.15 розділу ІХ Інструкції про порядок організації патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України №515 від 10.10.2016 передбачений спеціальний порядок проведення огляду на стан сп`яніння військовослужбовця. Отже, оскільки ОСОБА_1 має особливий статус, то на нього не поширюється положення Інструкції №1452/735 та порядку №1103. Разом з тим, матеріали справи не містять даних про повідомлення працівниками Національної поліції Військової служби правопорядку у ЗСУ, у якого були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Таким чином, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» проводився не уповноваженою на те особою, тому такий огляд вважається недійсним. Крім того, захисник зазначив про проведення поліцейськими незаконного обшуку автомобіля RENAULT ESPACE, р.н. НОМЕР_2 , що в подальшому фактично послугувало психологічним тиском на ОСОБА_1 та залякуваннями поліцейськими щодо виклику на місце події ВСП у ЗСУ для створення проблем ОСОБА_1 в подальшому.

У зв`язку із задоволенням судом клопотання захисника Задорожного М.О. про залучення до участі під час розгляду справи прокурора, 26.09.2024 до суду надійшов лист за підписом керівника Київської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області Новікова Е. про розгляд матеріалу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП без участі представника прокуратури.

Суд, дослідивши письмові матеріали та відеозаписи, приходить до наступного.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ч.1 п.1 ст.255 КУпАП України уповноваженими особами на складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП України є орган Національної поліції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130, КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 03.06.2024 року серії ААД №644819; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за результатами якого за допомогою Drager Alcotest 6810 №АRCD-0464, у ОСОБА_1 виявлено стан алкогольного сп`яніння 2,57% проміле, що підтверджується тестом №1852; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.06.2024; даними відеозаписів, які містяться в матеріалах справи; розпискою ОСОБА_1 від 03.06.2024 в якій останній зобов`язався не сідати за кермо транспортного засобу до повного протрезвіння та зникнення ознак сп`яніння; рапортом поліцейського роти №6 батальйону №1 взводу №1 УПП в Харківській області ДПП Гордієнка В., в якому, зокрема, зазначено, що у протоколі ААД 644819 помилково вказано прилад АRCD-0468, однак правильними реквізитами приладу є АRCD-0464; довідкою інспектора взводу 2 роти 4 батальйону 2 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Галкіної К. про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія.

Суд вважає, що своїми діями ОСОБА_1 порушив

п.2.9а ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Доводи захисника ОСОБА_3 адвоката Давидова В.О., зазначені у заяві про закриття провадження у справі суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015р. (далі -Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Тобто, якщо у поліцейського виникла обґрунтована підозра про перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані сп`яніння, він має право направити цю особу для проведення відповідного огляду.

Відповідно до ч. 2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

При аналізі відеозаписів із бодікамер 471574, 470931, вбачається, що транспортний засіб марки RENAULT був зупинений працівниками поліції. Під час розмови ОСОБА_1 та працівників поліції, останній не заперечував факту керування ним транспортним засобом. Також в ході розмови працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що транспортний засіб під його керуванням було зупинено за порушення комендантської години, та перевіряючи документи запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», на що останній погодився. В ході проведення огляду працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 допустиму норму алкоголю в крові 0,20% проміле. Після проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager у ОСОБА_1 виявлено стан алкогольного сп`яніння, надалі, працівниками поліції повідомлено останньому про подальше складання за вказаним фактом протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Твердження захисника ОСОБА_1 адвоката Давидова В.О. про те, що ОСОБА_1 було безпідставно зупинено працівниками поліції є суб`єктивним та необґрунтованим.

Так, свобода пересування є конституційним правом кожної людини, котра законно перебуває на території України (ст. 33 Конституції України), тому зупинка автомобіля повинна відбуватись на підставах та в порядку, передбачених Законом України «Про Національну поліцію» та ПДР України. Вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу вказаний в ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію».

Разом з тим, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом №2102-ІХ від 24.02.2022 року, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, які в подальшому було продовжено, в Україні введено воєнний стан.

При введенні воєнного стану, застосовуються такі заходи правового режиму воєнного стану як комендантська година.

Згідно з рішенням начальника ХОВА від 22.12.2022 року у м.Харкові та Харківській області встановлено комендантську годину з 23.00 год до 05.00 год.

У пункті 5 ч.1 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», комендантська година це заборона перебування в певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень.

Без перепусток під час комендантської години на вулицях та в інших громадських місцях дозволено перебування та рух транспортних засобів Збройних Сил, Держспецтрансслужби, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Національної поліції, СБУ, ДФС, ДМС, ДСНС, а також транспортним засобам спеціалізованого призначення, які виконують невідкладне службове завдання, за умови ввімкнення спеціальних світлових сигнальних пристроїв.

Патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку, надано право, в тому числі перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, або паспортні документи іноземця, особи без громадянства, документи, що підтверджують законність перебування на території України, та перепустки, а в разі їх відсутності - затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи; за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться.

Крім того, згідно до приписів ст. 31 Закону «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, зупинення транспортних засобів та перевірку документів особи.

Із відеозапису, а також наявник у матеріалах справи відомостей вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено під час дії комендантської години в м. Харкові, про останнім не заперечувалось в ході судового розгляду справи.

За таких обставин, зупинення поліцейськими автомобіля під керуванням ОСОБА_1 під час дії комендантської години і перевірка його документів є законними, та відповідає обстановці, яка обумовлена введеним на території України режимом «воєнний стан».

Доводи щодо порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_4 , який є військовослужбовцем, зважаючи на те, що його огляд на стан сп`яніння повинен проводитися посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини, є на думку суду також необґрунтованими та такими, що ґрунтуються на суб`єктивному сприйнятті законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.266-1 КУпАП огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Також, відповідно до ч.3 ст.266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Як було встановлено, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за адресою: м. Харків, вул. Лермонтовська, 28, тобто поза межами території будь-якої військової частини. В процесі спілкування з інспекторами поліції ОСОБА_4 не надавав документів, які б підтверджували те, що він виконує обов`язки військової служби. В ході судового розгляду справи відповідних документів на підтвердження того, що під час зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби, також не надано.

Щодо доводів захисника про те, що відеозаписи з нагрудних камер поліцейських є неналежним доказом у справі, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про національну поліції» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 266 КУпАП унормовано використання поліцейськими технічних засобів відеозапису про проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Сумнівів щодо достовірності та допустимості відеозаписів, долучених до матеріалів справи, не викликає, оскільки вони фіксують обставини, які відносяться до зазначеної у протоколі події, не містять ознак фальсифікації.

Водночас, чинними нормами КУпАП не встановлено вимог щодо визнання доказів недопустимими, а також вимог щодо призначення проведення експертиз.

Доводи про те, що безперервність відеозйомки була порушена є також необґрунтовані, оскільки наявні відеозаписи стосуються саме обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та фіксують перебіг подій за участі ОСОБА_1 , з якого вбачається, що він пояснював працівникам поліції, що він керував транспортним засобом і погодився на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Зміст відеозапису є логічним, послідовним, а тому суд вважає, що зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та об`єктивно підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджється з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Суд також ставиться критично до заперечень захисника щодо факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом при обставинах, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та розцінює їх як обраний спосіб захисту та спробу уникнути відповідальності, оскільки, як зазначено вище під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не заперечував факту керування ним автомобілем до зупинки працівниками поліції.

Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, у зв`язку з чим, суд вбачає у діях ОСОБА_1 свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст.251КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ № 980_360 по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21 01 1999 вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

З вищезазначеного випливає, що інші доводи та пояснення захисника правопорушника є безпідставними та не обґрунтованими.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України « Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст. ст.40-1, ч. 1 ст.130 КУпАП,ЗУ «Про судовий збір» суд,-

постановив:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 605,60грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.М. Бородіна