Провадження № 3/161/4883/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2024 року м.Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Шестернін В.Д., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працює інженером з охорони праці в КП «Ліцей №23», -

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

27.06.2024, близько 20 год. 50 хв., в під`їзді будинку за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство, що виразилося в умисних діях щодо цькування собаки на малолітню особу ОСОБА_2 , які порушували громадський порядок і спокій гормадян.

Такими діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 173 КУпАП.

ІІ. Пояснення учасників справи

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив обставини, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Пояснив, що проживає в одному під`їзді з батьками малолітньої особи (він - на 3-му, вони - на 6-му поверсі), має з ними давній і триваючий особистий конфлікт, який виник на грунті претензій матері дитини щодо якості житлово-комунальних послуг, які надавалися в період часу, коли він був головою ОСББ багатоквартирного будинку; саму дитину він не знає, не зважаючи на те, що проживає з нею в одному під`їзді та працює в школі, де вона навчається («в школі навчається біля 2 тис. дітей»).

Також зазначив, що «не впевнений» чи притягувався раніше до юридичної відповідальності.

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердила обставини, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Підтвердила, що дійсно у неї з чоловіком вкрай напружені стосунки з ОСОБА_1 , однак почалися вони з того, що вона як член ревізійної комісії ОСББ вимагала від нього як голови ОСББ звітувати щодо діяльності ОСББ, особливо в частині привласнення ним коштів від реалізації (здачі на металобрухт) магістральних каналізаційних труб всього багатоквартирного житлового будинку (5 під`їздів). Протягом останніх 6 (шести) років ОСОБА_1 постійно переслідує її та її сім`ю, ображає, лається, чинить психологічний тиск, залякує, провокує постійні конфлікти, останнім часом - почав в школі підходити до її дочок, щось їм говорити.

Щодо самої події адміністративного правопорушення вказала, що в той день менша дочка гуляла на вулиці з друзями, потім вирішила піти додому, подзвонила в домофон, їй відкрили, але довгий час після цього дочка не піднімалася в квартиру. Потім дочка передзвонила, була вся налякана, в істериці, розказала, що зараз на вулиці, додому не прийшла, бо старший дядько в під`їзді нацькував на неї собаку і вона боїться. Після того, вони з чоловіком пішли з`ясовувати стосунки з ОСОБА_1 . В зв`язку з цим інцидентом менша дочка боїться ходити до школи, на даний час відвідує психолога.

ІІІ. Застосоване судом законодавство

Відповідно до ст. 9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до абз. 6 ст. 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна чи відкрита для населення вільно або за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, у тому числі під`їзди будівель і споруд, а також підземні переходи, стадіони, паркінги.

Диспозицією статті 173 КУпАП передбачено, що дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, - тягне адміністративну відповідальність.

ІV. Висновок суду

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою та відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №966492 від 19.07.2024;

- заявою від 01.07.2024, в якій заявниця ОСОБА_3 просить прийняти міри щодо громадянина ОСОБА_1 , свого сусіда, пенсіонера, який, незважаючи на свій вік, будучи людиною високого зросту та широкої статури, протягом останніх 5-6 років, а особливо 2023-2024 років, здійснює психологічний тиск і залякування її особисто та її неповнолітніх дітей 7 та 13 років; повідомила, що одного разу (27.06.2024) він спустив свою собаку на її меншу дочку, просила втручання ювенальної поліції;

- письмовим поясненням ОСОБА_3 від 01.07.2024, в якому зазначено, що ОСОБА_1 постійно, починаючи з 2018-го року здійснює моральний тиск на неї та на її дітей у вигляді погроз та лайки, діти постійно налякані, коли бачать цю особу, бояться зайти в під`їзд, тому що одного разу він спустив собаку на її меншу дочку 7 років;

- рапортом поліцейського від 01.07.2024;

- письмовим поясненням малолітньої потерпілої ОСОБА_2 від 17.07.2024, відповідно до яких вона, 27.06.2024, близько 20 год. 50 хв., поверталася з прогулянки (гуляла з друзями в дворі будинку за адресою проживання), підійшла до дверей під`їзду і подзвонила по домофону до батьків щоб вони відкрили двері. Увійшовши до під`їзду, вона піднялася до ліфту на першому поверсі, там стояв чолоік, візуально знайомий, який проживає в цьому будинку, він вже викликав ліфт, нажав на кнопку, поруч з ним була собака, але не на повідку. Цей чоловік розглядав щось на стіні в під`їзді, потім повернувся обличчям до неї і, побачивши її, сказав команду «Фас», а потім строгим підвищеним тоном голосу сказав їй: «Втікай, бо зараз вона тебе покусає!». Вона дуже злякалася і швидко почала втікати з під`їзду, собака бігла за нею і цей чолоік теж йшов за нею. Вона вибігла з під`їзду і сховалася на дитячому майданчику в дворі, їй було дуже страшно, трусилися руки і ноги, вона сильно плакала. Вона бачила як чоловік, що лякав її, вийшов з під`їзду і дивився в її сторону страшним поглядом. Після цього вона подзвонила до тата, розповіла про все і батьки її забрали та намагалися поговорити з сусідом з собакою;

- рапортом від 19.07.2024;

- відеозаписом (dvd-диск), на якому зафіксовано, що маленька дівчинка заходить в під`їзд, а вже через декілька секунд вибігає з нього і біжить на дитячий майданчик; ще через декілька секунд з під`їзду вибігає собака малої породи і виходить ОСОБА_1 ; останній цілеспрямовано йде в сторону, в яку побігла дівчинка, пройшовши невелику відстань, зупиняється і зосереджено дивиться в напрямку дитячого майданчика (при цьому, на свою собаку, яка побігла в іншу сторону, уваги не звертає).

Вищевказані докази в своїй сукупності підтверджують встановлені судом фактичні обставини правопорушення. Так, пояснення малолітньої потерпілої узгоджуються з поясненнями її законного представника, а також об`єктивно відповідають даним відеозапису. У суду не має підстав ставити під сумнів правдивість пояснень малолітньої потерпілої, відібраних у неї у встановленому законом порядку.

Натомість, аналізуючи пояснення ОСОБА_1 , суд розцінює їх як такі, що спрямовані на уникнення юридичної відповідальності. Суд зауважує, що брав до уваги ті пояснення, які особа, що притягається до адміністративної відповідальності, давала безпосередньо в судовому засіданні, однак в матерілах справи є письмові пояснення цієї особи, суть яких відрізняється («також я не бачив ніякої собачки», а.с. 7).

Суд також критично оцінює пояснення ОСОБА_1 в частині того, що він не знає малолітньої потерпілої, хоча вона є меншою дочкою осіб, з якими у нього ( ОСОБА_1 ) існує тривалий конфлікт, і яка протягом 7 (семи) років проживає з ним в одному під`їзді.

Диспозицією ст. 173 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

До поняття «інші подібні дії» слід віднести і такий прояв дрібного хуліганства як безпричинне цькування собаки на людину в громадському місці.

В даному випадку не має вирішального правового значення та обставина, що собака відноситься до собак малої породи (порода «китайська чубата»), чи, наприклад, що собака не знав такої команди («фас») чи що він (собака) в принципі не міг покусати дитину. Визначальним в аспекті фактичних обставин справи є те як саме сприймала цю обставину малолітня потерпіла. Суд врахував, поміж іншого, і той факт, що ОСОБА_1 є людиною високого зросту та міцної тілобудови, а потерпіла є дитиною 7 (семи) років, взяв до уваги обстановку вчинення правопорушення (приміщення під`їзду є замкнутим, в той момент в на площадці біля ліфту були відсутні інші люди), а, отже, дійшов висновку, що семирічна дитина реально сприймала загрозу бути покусаною собакою ОСОБА_1 .

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце. Суд вважає, що під`їзд багатоквартирного будинку відноситься до громадського місця, в тому числі виходячи із законодавчого визначення цього поняття в ст. 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення».

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Суд встановив, що згідно постанови Луцького міськрайонного суду Волинської обюласті від 27.05.2021 у справі №161/7666/21 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, за вчинення дрібного хуліганства відносно законного представника малолітньої потерпілої.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та законного представника малолітньоїгн потерпілої про наявність між ними перманентних неприязних відносин, суд вважає, що ОСОБА_1 мав конкретний мотив і умисел на вчинення інкримінованого йому правопорушення.

При цьому, судом враховується також те, що ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, - суду не скеровував.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, законного представника потерпілої, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 173 КУпАП, оскільки докази його вини є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в матеріалах, що були повно та всебічно досліджені.

V. Накладення стягнення

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника (раніше притягувався до адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство), ступінь його вини, майновий стан, ту обставину, що порушення вчинено відносно малолітньої потерпілої, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 7 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 грн. і за своїм видом та мірою відповідає завданню й меті накладення адміністративного стягнення та є необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

VІ. Судові витрати

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, слід стягнути судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. 173, ст. ст. 33-35, 283-285, 268, 294 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд, -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 7 (семи) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 (сто дев`ятнадцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн., 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений ним не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу в цей строк постанова про накладення штрафу буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби і з правопорушника буде стягуватися подвійний розмір штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Д. Шестернін