Справа № 487/6313/24
Провадження № 3/487/1737/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2024 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Нікітіна Д.Г., при секретарі Марченко О.С., розглянувши матеріали, які надійшли з УСР в Миколаївській області ДСР Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаїв, головний спеціаліст - юрисконсульта відділу представництва інтересів в судах та інших органах юридичного управління Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП , -

ВСТАНОВИВ:

18.07.2024 року оперуповноваженим Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Могильним О.С. складено протокол №266 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП несвоєчасне подання без поважних на те причин, декларації типу «при звільненні» за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП визнав, суду пояснив, що ним була подана декларація з порушенням строків, у зв`язку з тим, що він знаходився за межами міста Миколаєва і в нього була відсутня можливість.

Прокурор у судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1ст.172-6 КУпАП та накласти на нього стягнення в межах санкції вказаної статті.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні за ч.1 ст.172-6 КУпАП підтверджується протоколом №266 від 18.07.2024 року, поясненнями наданими ОСОБА_1 у судовому засіданні, скрін-шотом з Єдиного державного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ у судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведеності перед судом їх переконливості. При цьому в ст. 62 Конституції України закріплено, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, всі сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» корупційне правопорушення діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Частиною 1 ст.172-6КУпАП зазначено, що відповідальність особи настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

Згідно п. п. 1 п. 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 2 від 10 червня 2016 року «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстровано 15 липня 2016 року в Міністерстві юстиції України за № 958/29088, зі змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 1 від 18 серпня 2016 року, і набрало чинності з 23 серпня 2016 року, Національне агентство з питань запобігання корупції визначило, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи.

Крім цього, зазначена у пункті 1 цього ж рішення декларація (повідомлення) подаються згідно із Законом шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, на ОСОБА_1 розповсюджується дія Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "А" і "В" п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «А» і «В» п. 2 ч. 1 ст. 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати у встановленому ч. 1 цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 , подав декларацію, що охоплює попередній рік «після звільнення» 29 березня 2024 року.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно зі ст. 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Закон України «Про запобігання корупції» визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Суддя вважає, що своїми протиправними діями, пов`язаними з порушенням вимог фінансового контролю, встановлених ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан.

Обставиною, що пом`якшує його відповідальність, передбаченою ст. 34 КУпАП, є щире розкаяння.

Обставин, що обтяжують його відповідальність, передбачених ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.

За таких обставин суддя вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції відповідної частини статті КУпАП.

Згідно з ст. 40-1 КУпАП, з особи на яку накладено адміністративне стягнення слід стягнути судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 24, 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 172-6, п. 4 ч. 1 ст. 213, ст.ст. 221, 283-285, 287-289, 291 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений особою не пізніше 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі оскарження постанови не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі не сплати ОСОБА_1 штрафу протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з метою примусового виконання цієї постанови органам державної виконавчої служби стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в сумі 1700,00 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду у строк та порядок передбачений ст. 294 КУпАП.

Суддя Д.Г. Нікітін