Справа № 355/616/24
Провадження № 3/355/403/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року суддя Баришівського районного суду Київської області Троценко Т.А., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління Патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення від 04.04.2024 серії ААД № 379833 18.02.2024 року вбачається, що 04.04.2024 року о 10 год. 30 хв. на 77 км а/д Київ-Харків, водій ОСОБА_1 керував автомобілем SCODA FABIA номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, неприродна блідність обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.130КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину в скоєному адміністративному правопорушенні не визнав, та пояснив, що 04.04.2024 року його зупинили працівники поліції за те, що не був пристебнутий ременем безпеки, потім ніби-то не горіло світло фар. Під час огляду автомобіля йому повідомили, що він ніби-то перебуває в стані наркотичного сп`яніння та запропонували проїхати до лікарні для огляду на стан сп`яніння. Він не відмовився проходити огляд, а лише сказав, що скільки це робочий автомобіль то зателефонує колезі щоб він його забрав і потім поїде до лікарні. Працівники поліції не стали чекати та склали на нього протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та враховуючи положення п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Наявність складу адміністративного правопорушення має доводитись сукупністю доказів у справі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 04.04.2024 року о 10 год. 30 хв. на 77 км а/д Київ-Харків, водій ОСОБА_1 керував автомобілем SCODA FABIA номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, неприродна блідність обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), тобто доказуванню підлягають доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного) чи відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з роз`ясненнями п. 24 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Із зазначеного протоколу вбачається, що проходження огляду на стан сп`яніння має бути зафіксовано на безперервний відеозапис з бодікамери, свідки у вказаному випадку не залучались.

Суд при прийнятті рішення керується виключно доказами, що додані працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні суд намагався дослідити долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, однак вказаний відеозапис має технічні несправності, оскільки вказаний диск взагалі не відкривається.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, для фіксування факту проходження водієм огляду на стан сп`яніння достатньо зафіксувати вказаний огляд за допомогою технічного пристрою на який здійснюється безперервний відеозапис. При цьому закон передбачає необхідну присутність двох свідків у тому випадку, якщо не можливо застосувати технічні пристрої для здійснення такого виду відеозапису.

Крім того, ч. 5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, враховуючи факт того, що свідки при тому як працівники поліції запропонували ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для огляду на стан сп`яніння не залучались, а доданий працівниками поліції відеозапис, який є єдиним доказом вказаної події, не міг бути досліджений в судовому засіданні та суд не зміг перевірити його зміст та безперервність.

При цьому суд звертає увагу, що чинним КУпАП не передбачено право суду самостійно збирати докази, оскільки зазначене призведе до порушення прав особи, що притягається до відповідальності, через те, що суд з органу, що має прийняти рішення у справі, фактично стане суб`єктом складення протоколу, а клопотань про витребування доказів у справі до суду не надходило.

Окрім наведеного, суд вважає за доцільне звернути увагу, що у прецедентній практиці Європейський суд з прав людини суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Зважаючи на вказане суд дійшов висновку, що наданими матеріалами не доведено наявність складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Так як КУпАП не містить такої підстави закриття провадження як недоведеність вини особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись 62 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 130 ч.1, 245-248, 251-252,268,280,283,284-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Баришівського районного суду Т. А. Троценко