Провадження № 33/824/5739/2023 Головуючий - Олійник В.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Олійник В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч.5 ст.126 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2023 року, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Строк позбавлення права керування постановлено відраховувати з моменту набрання постановою законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 536,80 грн.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить закрити адміністративне провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Скаргу обґрунтовує тим, що в судовому засіданні Солом`янського районного суду

м. Києва розглядається справа за його заявою, якою він оскаржує його винність за ч.4 ст.126 КУпАП і додав докази. Вважає що вирішення вказаної справи безпосередньо впливає на кваліфікацію справи у Печерському районному суді м. Києва, але суд не прийняв це до уваги і розглянув справу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 05.09.2023 о 09 год. 50 хв. в м.Києві по Алеї Героїв Крут, в порушення п.2.1 а Правил дорожнього руху, керував автомобілем Мітсубісі, (державний номерний знак НОМЕР_2 ), будучи позбавленим права керування транспортними засобами на підставі рішення судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.02.2023 року строком на один рік. При цьому, вказане правопорушення ОСОБА_1 вчинив повторно протягом року, оскільки постановою серії ЕАТ №7638768 від 31.08.2023 до нього за ч. 4 ст. 126 КУпАП було застосовано адміністративне стягнення.

Оскаржуючи постанову Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2023 року, апелянт посилався на те, що на момент розгляду справи щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 125 КУпАП він оскаржував у Солом`янському районному суді м. Києва постанову серії ЕАТ №7638768 від 31.08.2023 року щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, і цей факт свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. У зв`язку з цим ним було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи до вирішення справи №760/20801/23, оскільки це безпосередньо впливає на кваліфікацію справи, однак Печерський районний суд міста Києва не врахував вказаного та розглянув справу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що постановою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 18 березня 2024 року його позов ( ОСОБА_1 ) до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задоволено, постанову від 31 серпня 2023 року серії ЕАТ №7638768 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн скасовано і закрито справу про адміністративне правопорушення.

Статтею 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» (далі - Закон) визначено, що усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Відповідно до ст.3 Закону для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону.

Оскільки відповідно до ч.5 ст.7 Закону України «Про доступ до судових рішень» судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів реєстру, то судом апеляційної інстанції було досліджено повний зміст постанови судді Солом`янського районного суду міста Києва від 18 березня 2024 року.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність доказів на підтвердження кваліфікуючої ознаки правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, як повторність правопорушення в діянні ОСОБА_1 .

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07 листопада 2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08 лютого 2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

За таких обставин, а також враховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції необґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом.

У зв`язку з наведеним вище, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 - скасувати і провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.І. Олійник