Справа № 185/4500/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року м. Павлоград.

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Тимченко С.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Павлоградського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця ЗСУ, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 18.04.2024 року, о 18 годині 41 хвилин ОСОБА_1 в м. Павлоград по вул. Харківська,8а, керував автомобілем марки «Мерседес Бенз» н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння відмовився.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував свою провину у скоєнні зазначеного правопорушення, та пояснив, що 18.04.2024 року, приблизно о 18 годині, він перебував по вул. Харківська,8а м. Павлограда для того щоб вирішити питання про ремонт автомобіля яким він керував по довіреності, та не перебував в стані наркотичного сп`яніння. Через деякий час під`їхали працівники поліції, та повідомили, що автомобіль, яким він керує, в розшуку, але не надали йому ніякого документа на підтвердження сказаного. Потім працівник поліції став йому говорити, що раніше він вже затримувався за керування автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, та запропонував йому пройти медичний огляд, на що він не відмовлявся. За якими ознаками працівник поліції встановив, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння, не повідомив, також не роз`яснив, що він має право на правову допомогу. Трактування закону, що йому потрібно пройти огляд на встановлення стану наркотичного сп`яніння, йому були не зрозумілі , та вважає їх такими, що ввели його в оману. Якби чітко була поставлена вимога пройти огляд, та роз`яснено наслідки відмови, то він би погодився. Потім працівником поліції були задіяні свідки, яким також не були роз`яснені їх права, а лише було сказано, що їх нікуди викликати не буде, просто потрібно поставити свій підпис, що останні і зробили, не читаючи свої пояснення. В присутності свідків йому не задавалось питання про проходження медичного огляду, та він не говорив, що відмовляється це робити. Пройти на місці огляд йому також запропоновано не було. Автомобіль, який нібито перебував в розшуку, йому повернули, водійське посвідчення не вилучалось. В протоколі, та в свої поясненнях він зазначав, що не згоден з тими порушеннями які зазначені, та звідки в матеріалах з`явилася його заява на отримання судових повісток, повідомлення про запрошення до суду, та клопотання про розгляд справи без його участі, йому не відомо, та він їх не підписував.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши та зіставивши їх між собою в своїй сукупності, приходжу до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути закрита за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за таких підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Порядок провадження у справах про адміністративні порушення визначається законодавством України про адміністративні правопорушення, Кодексом України про адміністративні правопорушення та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06.11.2015 року № 1376 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941 (надалі - Інструкція).

Згідно з п. п. З, 6, 7 розділу 1 "Загальні положення" Інструкції № 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби).

За пунктами 3-6,10 розділу II Інструкції № 1452/735 поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 1 розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 13951, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається в письмовій формі відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:

1) письмові пояснення свідків правопорушення в разі їх наявності;

2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу в разі здійснення його затримання;

3) акт огляду на стан сп`яніння в разі проведення огляду на стан сп`яніння;

4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

За п. п. 1, 4, 6 розділу X вказаної Інструкції водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, підставами складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є результат огляду на місці зупинки транспортного засобу, згідно з яким встановлений стан алкогольного сп`яніння водія (якщо водій з ними згодний) або відмова водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я. В останньому випадку протокол про адміністративне правопорушення складається із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків.

Проте, при складанні протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, працівниками поліції не дотримано вище зазначених положень норм Закону, та КУпАП.

Як слідує з відеозапису, долученого до матеріалів адміністративної справи співробітники поліції не донесли до відома ОСОБА_1 точний порядок проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння. Підставою зупинки автомобіля було те, що автомобіль, яким нібито керував ОСОБА_1 , знаходиться в розшуку, проте як встановлено з відеозапису, працівники поліції не мали про це інформації, та не долучили її до матеріалів справи. Сам водій не знав, що с приводу даного автомобілю на той момент діє розшук. Власник транспортного засобу, йому повідомив, що розшук автомобіля знятий, на підтвердження цього ОСОБА_1 надав рішення суду.

Крім того, з відеозапису нагрудної боді-камери вбачається, що пояснення свідки не навали. Бланк пояснень на момент внесення анкетних даних вже був заповненим в графі пояснень, після чого співробітник поліції ставить до відома свідкам, що вони мають нижче розписатися. Але свідки навіть не ознайомленні з поясненнями, які вони начебто давали. Крім того, в бланку протоколу свідки розписалися в графі «свідки» на протоколі який є ще не заповненим, що є порушенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 13951.

В присутності свідків ОСОБА_1 не задавалось питання про проходження медичного огляду, та він не говорив чітко, що відмовляється це робити. Пройти на місці огляд йому також запропоновано не було. Автомобіль, який нібито перебував в розшуку, ОСОБА_1 був повернутий, водійське посвідчення не вилучалось. В протоколі, та в свої поясненнях ОСОБА_1 зазначав, що не згоден з тими порушеннями які зазначені, та в матеріалах є його заява на отримання судових повісток, повідомлення про запрошення до суду, та клопотання про розгляд справи без його участі, Але зі слів ОСОБА_1 цього він не робив, та документів не підписував.

Крім того, з відеозапису не вбачається фіксування моменту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , а лише перебування останнього в ньому.

Судом враховується, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130КУпАПє керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Так, у своєму рішенні від 15 березня 2019 року ВС у справі № 686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Окрім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року ВС/КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

За статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

При оцінці доказів як правило застосовуються критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність має випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України"). У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України" зазначено, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події та складу адміністративного правопорушення, який підтверджено належними доказами.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Підставою ж притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, на думку працівників поліції, були лише ознаки наркотичного сп`яніння, які полягали в тому, що останній раніше притягався до відповідальності за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

При цьому, інших об`єктивних ознак стану наркотичного сп`яніння, працівниками поліції відносно ОСОБА_1 не встановлено, та не зафіксовано.

Крім того, приписом ст. 35 Закону України Про Національну поліцію, передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби.

Відповідно до частини 1 Ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до частини другої вказаної статті поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Проте матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять передбачені законом підстави для такої зупинки, та обставини визначені законом, які б давали поліцейському право вимагати від водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, відсутні, так як автомобіль не числився в розшуку .

Наведене свідчить про те, що працівники поліції при порушенні щодо ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення, діяли не у відповідності до своїх повноважень та способу, що передбачені чинним законодавством.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 з кваліфікацією її дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП є сумнівною, оскільки суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За вище зазначених обставин, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 247 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в десятиденний строк.

Суддя : С.О. Тимченко.