Справа №461/6919/24
Провадження №3/461/2723/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2024 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м.Львова Мисько Х.М., з участю представника Львівської митниці Державної митної служби України Лубоцького Б.І., представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,пенсіонера., проживає за адресою АДРЕСА_1 паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 17.07.2023 року, виданий 6115

за ч. 2 ст.483 Митного Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно із протоколом про порушення митних правил №0788/20900/24, 23 червня 2024 року, близько 17 год. 08 хв. в зону митного контролю в напрямку в`їзд в Україну, смугою руху «зелений коридор» пункту пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці заїхав транспортний засіб марки «Mercedes Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у якому в якості водія прямував гр. України ОСОБА_2 , який своїми діями заявив про відсутність будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або, які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження

При здійсненні митного контролю даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню. Автомобіль було переведено зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого догляду транспортних засобів та товарів, де під час проведення огляду автомобіля в багажному відділенні, з приховуванням від митного контролю, було виявлено товари, які знаходились під особистими речима (валізи, коробки з одягом), доступ до яких став можливий після вивантаження останніх, а саме зарядні станції без ознак використання «Bluetti EB70»- 3 шт., «Bluetti EP500 PRO» 1 шт., «Bluetti АС70»-1 шт., «Ecoflow River 2 Max» 1 шт., «Bluetti ЕВ 240» - 1шт., «Power Oak EB 150»- 1 шт.

Про наявність зазначеного товару гр. ОСОБА_2 в процесі усного опитування не заявив.

Таким чином, на переконання митного органу, громадянин ОСОБА_2 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

У базі даних ПІК «Провадження в справах про порушення митних правил» АСМО «Інспектор» наявна інформація щодо складання протоколу про порушення митних правил №0441/UA408000/23 від 07.06.2023 стосовно гр. України ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Відповідно до постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 31.08.2023 року (справа №725/5013/23) громадянина визнано винним у вчиненні вказаного правопорушення.

Згідно із висновком №-0161 від 08.07.2024, загальна ринкова вартість вилучених товарів, зазначених у постанові про призначення експертизи від 28.06.2024 року в справі про порушення митних правил №0788/20900/24, станом на 23.06.2024 року, становить 811369,50.

Відповідно до висновку №-0162 від 09.07.2024 року, ринкова вартість колісного транспортного засобу марки «Mercedes Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , зазначеного у постанові про призначення експертизи від 28.06.2024 в справі про порушення митних правил №0788/20900/24, станом на дату оцінки, становить 1416183,62 грн.

Зазначені дії, на переконання митного органу, мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 483 МК України

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.526 МК України, суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 483 МК України заперечив. Зазначив, що протокол про порушення митних правил №0788/20900/24 від 23.06.2024 року відносно ОСОБА_2 є протиправним, необґрунтованим, та безпідставним. Представник зазначає, що вантажний відсік транспортного засобу не був обладнаний спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів, доступ до зазначених вище товарів був вільним та нічим не обмеженим. Представник вказує, що спосіб розміщення зарядних станції «Bluetti EB70»- 3 шт., «Bluetti EP500 PRO» 1 шт., «Bluetti АС70»-1 шт., «Ecoflow River 2 Max» 1 шт., «Bluetti ЕВ 240» - 1шт., «Power Oak EB 150»- 2 шт. зумовлений формою їх упакування та з метою забезпечення стійкості товару під час переміщення. Таким, чином, оскільки переміщення цих зарядних станцій не містить ознак порушення митних правил, за які передбачена відповідальність за ч.2 ст. 483 МК України, просить провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 483 МК України.

Представник Львівської митниці Державної митної служби України Лубоцький Б.І. просив визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, покликаючись на матеріали справи.

Заслухавши думку представника Львівської митниці Державної митної служби України, представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У відповідності до вимог ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Виходячи з наведеного, митний орган повинен довести, що з об`єктивної сторони ОСОБА_2 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та засобів та способів, що утруднюють виявлення таких товарів, а з суб`єктивної сторони ОСОБА_2 мав чітко розуміти та усвідомлювати обставини і характер незаконного переміщення товарів через митний кордон України, передбачити шкідливі наслідки такого переміщення та бажати або свідомо допускати настання цих наслідків, тобто діяти з прямим умислом.

Тобто, при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Судом встановлено, що 23 червня 2024 року близько 17 год. 08 хв. в зону митного контролю в напрямку в`їзд в Україну, смугою руху «зелений коридор» пункту пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці заїхав транспортний засіб марки «Mercedes Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у якому в якості водія прямував гр. України ОСОБА_2 .

Щодо переміщення товарів, а саме: зарядних станції «Bluetti EB70»- 3 шт., «Bluetti EP500 PRO» 1 шт., «Bluetti АС70»-1 шт., «Ecoflow River 2 Max» 1 шт., «Bluetti ЕВ 240» - 1шт., «Power Oak EB 150»- 1 шт., які за твердженням митного органу були виявлені під особистими речима, тому суд зазначає таке.

ОСОБА_2 , відповідно до протоколу про порушення митних правил №0788/20900/24 від 123.06.2024 року ставиться у вину переміщення товарів через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Разом з тим, такі твердження з протоколу про порушення митних правил №0788/20900/24 від 23.06.2024 року щодо названих вище товарів спростовується матеріалами справи.

Так, відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наявність об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення є обов`язковим для кваліфікації конкретного діяння, як адміністративного проступку. Якщо хоча б один з них відсутній або не відповідає вимогам, що передбачені відповідною статтею глави 68 МК України, вказане діяння не є порушенням митних правил.

З об`єктивної сторони ч. 2 ст. 483 МК України передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, вчинені особою, яка протягом року притягалася до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого цією статтею або статтею 482 цього Кодексу.

Тобто, об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Безпосереднім об`єктом вказаного правопорушення є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Суб`єктивна сторона правопорушення ч. 2 ст. 483 МК України характеризується наявністю прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Це випливає з роз`яснень, що містяться у п.п.5, 6 Постанові Пленуму Верхового Суду України віл 03.06.2005 № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» та визначають, що незаконне переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення, або шляхом надання даним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві дані.

Таким чином, факт приховування товарів від митного контролю має принципове значення для правильного вирішення справи. Саме ці обставини підлягають доказуванню у даній справі, проте матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які б безсумнівно встановлювали вказані факти, а доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У ст. 4 МК України зазначено визначення термінів, які містять норми цього Кодексу.

Зокрема, п. 53 ч.1 ст. 4 МК України визначено, що спеціально виготовлене сховище (тайник) - сховище, виготовлене з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України, а також обладнані та пристосовані з цією метою конструктивні ємності чи предмети, які попередньо піддавалися розбиранню, монтажу тощо.

Як видно із змісту акту проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 23.06.2024 року, протоколу про порушення митних правил та обставин даної справи, у даному провадженні встановлено, що частина зарядних станцій, а саме: «Bluetti EB70»- 3 шт., «Bluetti EP500 PRO» 1 шт., «Bluetti АС70»-1 шт., «Ecoflow River 2 Max» 1 шт., «Bluetti ЕВ 240» - 1шт., «Power Oak EB 150»- 1 шт. була виявлена під особистими речима (валізами, коробками) та доступ до таких став можливим після вивантаження останніх, відтак такі переміщувались ОСОБА_2 без ознак приховування, в контексті п. 53 ч.1 ст. 4 МК України.

Разом з тим, інша частина переміщуваних приладів, а саме зарядних станцій без ознак використання: «Bluetti АС70»-1 шт., «Bluetti EP500 PRO» 2 шт., «Power Oak EB 150»- 2 шт., «Bluetti EP500 PRO» 1 шт. переміщувалась у сховищах вантажного відсіку та салону автомобіля.

З висновку експерта Львівського науково - дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення інженерно транспортної (автотехнічної) та трасологічної експертизи у справі про порушення митних правил №0788/20900/24 від 23.06.2024 року №2722-Е від 14.08.2024 року вбачається, що у заводську конструкцію автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_3 з ідентифікаційним номером НОМЕР_4 , внесено конструктивні зміни, які полягали у переобладнанні з вантажного на пасажирський (ручним способом із застосуванням спеціалізованого обладнання), в результаті якого вантажний відсік автомобіля був розділений на 2 відокремлених об`єми різного призначення (пасажирський салон, багажний відсік) та 3 спеціальні порожнини різних об`ємів із окремими доступами у просторі другої додатково встановленої перегородки. Переобладнання автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_3 з вантажного на вантажопасажирський (про що не відмічено у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 ), здійснено саморобним способом, з використанням металевого сортового прокату прямокутної форми, матеріалу типу ДСП, елементів різьбового кріплення, слюсарного інструменту та зварювального обладнання. Виявлені у вантажному відсіку автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_3 спеціальні порожнини були утворені шляхом саморобного встановлення за закріплення каркасної конструкції за допомогою зварних з`єднань,Є а також встановленні додаткових перегородок саморобним способом за допомогою слюсарного інструменту та зварювального обладнання, що відкривало можливість доступу до спеціальних порожнин із вантажного відсіку та салону автомобіля.

Крім того, як вбачається з оглянутої у судовому засіданні фототаблиці, долученої до матеріалів справи, доступ до багажного відсіку транспортного засобу марки «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_3 , не був утрудненим, чи обмежений, митним органом не застосовувалися будь-які технічні засоби митного контролю, у зв`язку з утрудненням виявлення предметів, а метод розміщення зарядних станцій був зумовлений формою їх упакування та з метою забезпечення стійкості товару.

Таким чином у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б доводили наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.483 МК України.

Щодо наявних у матеріалах справи про порушення митних правил №0788/20900/24 висновку №-0161 від 08.07.2024 та висновку №142000- 3400-0162 від 09.07.2024 року, суд зазначає таке.

Так, згідно висновку №-0161 від 08.07.2024, загальна ринкова вартість вилучених товарів, зазначених у постанові про призначення експертизи від 28.06.2024 в справі про порушення митних правил №0788/20900/24, станом на 23.06.2024, становить 811369,50.

Згідно висновку №-0162 від 09.07.2024, ринкова вартість колісного транспортного засобу марки ««Mercedes Benz Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , зазначеного у постанові про призначення експертизи від 28.06.2024 в справі про порушення митних правил №0788/20900/24, станом на дату оцінки, становить 1416183,62 грн.

Законодавство України передбачає визначення вартості товарів шляхом оцінки цих товарів (майна) у відповідності до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженому постановою КМУ від 10.09.2003 № 1440. Така оцінка проводиться суб`єктами оціночної діяльності, які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності.

Також відповідно до абзаців 2 та 3 п. 6.5 «Порядку роботи складу митниці ДФС», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №627, у випадках, коли товари, транспортні засоби комерційного призначення, тимчасово вилучені в справах про порушення митних правил, або предмети контрабанди, вилучені Митницею відповідно до кримінально-процесуального законодавства, передаються на склад Митниці без визначення вартості, а також коли товари тимчасово вилучаються у справах про порушення митних правил за статтями Кодексу, що передбачають стягнення в розмірах, визначених у відсотках від вартості цих товарів, залучення експертів є обов`язковим.

Рішення про необхідність залучення експерта приймається посадовою особою митниці, в провадженні якої знаходиться справа, шляхом винесення відповідної постанови.»

Так, висновок №-0161 від 08.07.2024, та висновок №- 0162 від 09.07.2024 року не містить підтвердження, що експерт попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Окрім цього, жоден із цих двох висновків, які наявні у матеріалах справи про порушення митних правил №0788/20900/24, не підписаний експертом, який їх складав, не міститься у цих висновках відмітки про підпис їх електронним цифровим підписом.

Відповідно до рішення Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 року №522/1029/18, висновок експерта не може бути належним і допустимим доказом, якщо у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, і що такий висновок підготовлено для подання до суду.

Таким чином, висновок №-0161 від 08.07.2024 року та висновок №142000- 3400-0162 від 09.07.2024 є недопустимими доказами, а тому не можуть бути взяті судом до уваги, при цьому слід зауважити, що згідно з ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, за наведених у протоколі фактичних обставинах справи, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, ОСОБА_2 своїми діями порушив встановлений МК України порядок декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Таким чином, дії ОСОБА_2 підпадають під ознаки ст. 471 МК України, за якою і слід їх кваліфікувати.

Конструкція статті 471 МК України передбачає адміністративну відповідальність за недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України (ч.2), товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами (ч.3).

В свою чергу, конструкція ст.483 МК України передбачає дії з такими товарами, спрямовані на переміщення або, дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю у той спосіб, що передбачений диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України (з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших…).

До того ж, санкції вказаних статей також значно різняться між собою, та зважаючи на відповідну кваліфікацію, можуть потягнути погіршення становища особи, у разі невірної кваліфікації дій.

Так, санкція ч.2 ст.483 МК України передбачає накладення штрафу в розмірі від 150 до 200 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю.

В свою чергу, санкція ч.2 ст.471 МК України передбачає накладення штрафу в розмірі 30 відсотків вартості товару.

Тобто в даному випадку і санкція ч. 2 ст.471 МК України передбачає покарання менш обтяжливе, ніж санкція ч.2 ст.483 МК України.

Згідно ст.254, ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, яким фіксується факт правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі. До складання протоколу та його змісту пред`являють спеціальні вимоги, оскільки він є підставою для розгляду справи щодо особи, яку притягують до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 ст.494 МК України передбачено, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Відповідно до ч. 2 даної статті протокол про порушення митних правил повинен містити такі дані: 1) дату і місце його складення; 2) посаду, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; 3) необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; 4) місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; 5) посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; 6) прізвища та адреси свідків, якщо вони є; 7) відомості щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; 8) інші необхідні для вирішення справи відомості.

Відповідно до статті 494 МК України, протокол про порушення митних правил є основним джерелом доказів. Протокол складається у кожному випадку виявлення порушення митних правил, він є єдиною формою документу, в якому фіксується факт вчинення порушення митних правил, ніякого іншого документу про прийняття до провадження митними органами не оформляється. Від того, наскільки грамотно, змістовно і умотивовано складений протокол, залежить якість розгляду справи про порушення митних правил, правильність розгляду справи по суті й обґрунтованість застосування адміністративного стягнення.

Протокол про порушення митних правил - це комплексне джерело доказової інформації. При цьому він набуває значення доказу лише тоді коли: по-перше, протокол складений уповноваженою на те посадовою особою митних органів; по-друге, складений не пізніше термінів, передбачених для накладення адміністративного стягнення; по-третє, зміст протоколу відповідає усім вимогам, передбаченим коментованою статтею. Протокол про порушення митних правил повинен містити перелік всіх обов`язкових реквізитів протоколу, і у разі їх відсутності він немає доказового значення.

У протоколі при його складанні обов`язково вказується частина відповідної статті КУпАП, згідно з якою настає адміністративна відповідальність та розкривається, які самі дії правопорушника становлять об`єктивну сторону кожного конкретного виду адміністративного правопорушення.

Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в даній справі за її конкретних обставин, в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки порушення митних правил за ч.2 ст.483 МК України, а провадження щодо нього ч.2 ст.471 МК України не порушувалось.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважати, щоОСОБА_2 виготовив сховище, чи обладнав, пристосував з цією метою конструктивні ємкості чи предмети, які попередньо піддавалися розбиранню чи монтажу а також, що працівником митного органу застосовувалися будь-які технічні засоби митного контролю, у зв`язку з чим стверджувати що зарядні станції без ознак використання зарядних станції були приховані у спосіб, визначений як обов`язкова ознака об`єктивної сторони правопорушення за ч.2 ст.483 МК України.

Крім того, суд не вправі розглядати та надавати оцінку наявності в діях ОСОБА_2 ознак правопорушення, передбаченого ч.2 ст.471 МК України, оскільки митним органом дії останнього за вказаною статтею не кваліфіковані та не були предметом розгляду в суді першої інстанції, тому не можуть бути предметом дослідження та оцінки судом.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як "кримінальне обвинувачення", оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні ст. 6 Конвенції.

Згідно ч.2 ст.6 Конвенції, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому суд звертає увагу, що суд не наділений повноваженнями самостійно збирати докази у справах про порушення митних правил, встановлювати інших осіб, які можуть бути причетними до правопорушення.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення (в даному випадку митного органу) має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії відображеній у протоколі, як суть правопорушення. Наявність таких обставин, яким версія митного органу не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення (в даному випадку митний орган), був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною у інкримінованих діях.

Вимогами частин першої, другої статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення про порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.483 МК України, оскільки суду не надано доказів на його підтвердження, тому за таких обставин справа про порушення митних правил підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, ст. ст. 483 ч. 1, 527-529 МК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_2 за вчинення ним порушення митних правил, передбаченого ч.2ст.483 МК України, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Х.М. Мисько