Справа № 203/4211/24
Провадження № 3/0203/1843/2024
ПОСТАНОВА

іменем України

06 вересня 2024 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Черваньова Ю.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №010259 від 06.08.2024 року ОСОБА_1 28.07.2024 близько 21.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , будучи в стані сп`яніння, вчинив сварку, в ході якої кричав, висловлювався нецензурною лайкою на адресу брата ОСОБА_2 , чим скоїв домашнє насильство психологічного характеру, тим самим скоїв правопорушення, передбачене за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Зважаючи на те, що відповідно до ст.268 КУпАП під час розгляду справ за ст.173-2 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є обов`язковою, суд знаходить можливим провести розгляд у відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Кваліфікація дій особи за ч. 2 ст.173-2 КУпАП передбачає притягнення особи до відповідальності за повторне протягом року вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Разом з тим в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 протягом року вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

При цьому до протоколу про адміністративне правопорушення на підтвердження ознаки повторності додана роздруківка постанови з Єдиного державного реєстру судових рішень, однак вона не може бути належним доказом для підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки немає можливості встановити конкретну особу, відносно якої її винесено.

Крім того особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, при викладенні суті правопорушення не зазначено про наявність такої кваліфікуючої ознаки як повторність, що дозволяє зробити висновок про невідповідність фактичних обставин справи, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, правовій кваліфікації.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином суд прийшов до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч.1 статті 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: Ю.М. Черваньова