Справа № 164/1309/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2024 року Селище Маневичі

Суддя Маневицького районного суду Волинської області Ониско Р.В., розглянувши матеріали, які надійшли відвідділення поліції № 1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 058468 від 01 липня 2023 року, ОСОБА_1 , 01 липня 2023 року, біля 18 год. 01 хвилин, в смт. Колки по вул. Сонячна Луцькогорайону Волинської області, керував т/з марки „Альфа ZS50, без реєстраційного номерного знаку, маючи ознаки алкогольного сп?яніння, на вимогу працівника поліції відмовився пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, згідно відеозапису з боді камери поліцейського, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та заперечив факт керування транспортним засобом.

В судовому засіданні поліцейський ОСОБА_2 , який склав протокол, пояснив, що 01 липня 2023 року, під час несення служби в селищі Колки, він помітив мотоцикліста, який порушив правила дорожнього руху. На його вимогу про зупинку мотоцикліст продовжив рух і намагався зникнути з поля зору поліцейських. Він та інший поліцейський на службовому автомобілі почали переслідування мотоцикліста, про те на одному з поворотів мотоцикліст швидко звернув за кут будинку і таким чином зник з поля їхнього зору та відповідно з фіксування боді камерою. Здійснивши маневр вони також проїхали на вулицю куди повернув мотоцикліст та помітили мотоцикл, який стояв біля магазину. На вході в магазин знаходився ОСОБА_1 , який заперечив свою причетність до керування мотоциклом і вказав, що мотоцикл не його. Під час спілкування з ОСОБА_1 до них підійшов інший молодий мужчина, який представився ОСОБА_3 і пояснив, що мотоцикл він забере та передасть власнику ОСОБА_1 після витверезвлення останнього. Паспортні дані мужчини, який назвався ОСОБА_3 вони, працівники поліції не перевіряли, а повірили останньому на слово, так як і повірили останньому, що мотоцикл належить ОСОБА_1 . Після вимоги судді передати повістку ОСОБА_3 , він поліцейський ОСОБА_2 виїздив за адресою, яку громадянин, що назвався ОСОБА_3 вказав, як своє місце проживання. В подальшому встановлено, що вказаний громадянин назвав видумані дані про себе і громадянин ОСОБА_3 не проживає за зазначеною адресою.

Вислухавши пояснення поліцейського ОСОБА_2 , дослідивши відеозапис з нагрудної боді камери поліцейського та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновків про відсутність доказів, які б вказували на факт керування мотоциклом за вказаних обставин в протоколі саме ОСОБА_1 . Так, згідно відеозапису помітно рух мотоцикліста та переслідування його екіпажем поліції. При цьому обличчя та одяг мотоцикліста чітко розгледіти не можна. Мотоцикліст швидко змінює траєкторію руху на зникає з поля відео зйомки. Працівники поліції певний час роблять маневри автомобілем пов`язані з гальмуванням, рухом заднім ходом та в подальшому скеровують автомобіль на вулицю, куди повернув мотоцикліст. На вказаній вулиці біля магазину видно мотоцикл, який стоїть з краю проїзної частини. Згідно відеозапису ідентифікувати чи це саме той мотоцикл, який переслідували працівники поліції - не можливо. Поряд з магазином на відстані декількох метрів від мотоциклу стоїть громадянин, як в подальшому встановлено ОСОБА_1 , який повністю на протязі тривалого часу спілкування з поліцейськими заперечує свою причетність до керування мотоциклом, пояснює, що щойно прийшов в магазин по цигарки і кому належить мотоцикл він не знає.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи вимагає від уповноваженого органу (посадової особи) насамперед повного дослідження доказів, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні (ст. 251 КУпАП), здійснити всебічну й неупереджену оцінку цих доказів (ст. 252 КУпАП), встановити наявність обставин, що пом`якшують (ст. 34 КУпАП) чи обтяжують (ст. 35 КУпАП) відповідальність, з`ясувати чи здійснюється провадження в межах строків накладення адміністративного стягнення (ст. 38 КУпАП), з`ясувати чи заподіяно майнову шкоду вчиненим правопорушенням, чи є можливість передати матеріали справи на розгляд громадських організацій чи звільнити від відповідальності через малозначність правопорушення (статті 21,22 КУпАП).

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`ягніння.

Згідно складеного стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, останній керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

На підтвердження викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення обставини до протоколу серії ААД № 058468 від 01 липня 2023 року, долучено один DVD-R диск з відеозаписом, пояснення ОСОБА_1 від 01 липня 2023 року (яке не узгоджується з розпискою ОСОБА_3 ), постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7263917 від 01 липня 2023 року.

Доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, матеріали справи не містять. Мотоцикл на час виявлення його працівниками поліції перебував в нерухомому стані. ОСОБА_1 заперечує свою причетність до керування мотоциклом. Всі ці обставини в сукупності ставлять під сумнів законність діяльності поліцейського під час складення вказаного протоколу та спростовують вину ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції Україниі повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Один із найважливіших конституційних принципів щодо захисту основоположних прав та свобод людини при здійсненні процедури притягнення особи до адміністративної та/або кримінальної відповідальності (презумпція невинуватості) закріплено у ст. 62 Конституції України, згідно якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судова практика свідчить, що у відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом. ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не має самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ст. 251 КУпАП).

За таких умов сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності її вини, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Таким чином, факт керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом в момент виявлення його працівниками поліції, не знайшов свого підтвердження та не доводиться жодним належним та допустимим доказом.

Отже, оскільки матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів, які б давали можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає, що провадження у справі, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 130 ч.1, 245, 247, 251, 252, 266, 280 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 058468 від 01 липня 2023 року, - закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом десяти діб з дня винесення постанови.

Суддя Маневицького районного суду

Волинської області Ониско Р.В.