Справа № 535/626/24
Провадження № 3/535/267/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року Суддя Котелевського районного суд Полтавської області Гуляєва Г.М. розглянувши матеріал адміністративної справи, який надійшов від командира військової частини НОМЕР_1 відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Хмельницької області Шепетівського району, с.Чотирбоки, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , командира 3 десантно- штурмового взводу 8 десантно-штурмової роти 2 десантно- штурмового батальйону, молодшого лейтенанта, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , який раніше протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.172-11 КУпАП, РНОКПП: НОМЕР_2

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, -

УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії А2582 №32 від 04.02.2023, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення при наступних обставинах.

23.06.2024 року о 19 годині 30 хвилин під час перевірки наявності особового складу військової частини НОМЕР_1 було виявлено, що військовослужбовець військової служби за мобілізацією, командир 3 десантно- штурмового взводу 8 десантно- штурмової роти 2 десантно- штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , молодший лейтенант ОСОБА_2 відсутній на території тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 (пункт тимчасової дислокації: АДРЕСА_3 ). 25 червня 2024 о 09-00 год. до місця тимчасової дислокації підрозділу ( АДРЕСА_3 ) повернувся самостійно. Документи, які б підтверджували право бути відсутнім на військовій службі, не надав.

Таким чином, молодший лейтенант ОСОБА_2 , будучи військовою службовою особою, вчинив недбале ставлення до військової служби в умовах дії особливого періоду, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

У судовому засіданні молодший лейтенант ОСОБА_2 вину не визнав, пояснивши, що його вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за дане правопорушення постановою Котелевського районного суд Полтавської області від 10.07.2024 р. І ним сплачено призначений штраф у сумі 17000 грн.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя дійшов таких висновків.

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Частиною другою статті 172-15 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Об`єктивною стороною недбалості, тобто недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. При цьому, якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків, то не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним (хвороба, відсутність досвіду, нетривалість служби). Недбале ставлення військової службової особи до своїх службових обов`язків характеризує, перш за все, об`єктивну сторону вчиненого і виявляється в тому, що за наявності в особи реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, не виконує службові обов`язки, або хоча і діє, але виконує ці обов`язки неналежним чином, не відповідно до закону або відповідно до нього, проте неякісно, неточно, неповно, несвоєчасно, поверхово, у протиріччя з установленим порядком і тією обстановкою, що склалася, тощо.

Верховний Суд України у своїй постанові від 21.05.2021 року справі № 185/12161/15-к вказав, що при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається..

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався і діє до цього часу.

Відповідно до ст.ст. 11, 16, 17 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників).

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Відповідно до частин першої - третьої статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Протокол про військове адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_2 , не містить даних, які вказують на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, зокрема не зазначено обставин, які б свідчили про його службову недбалість, які дії він зобов`язаний був вчинити та у який спосіб, невиконання яких ставиться йому у провину. В самій фабулі адміністративного правопорушення, наведеній в протоколі, зазначено обставини, які становлять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11КУпАП.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене, суд, розглядаючи справи на засадах безсторонності та неупередженості, не наділений повноваженнями витребовування додаткових доказів за власною ініціативою.

Зважаючи на викладене, розгляд справи має бути здійснений лише за тими матеріалами, які містяться у справі.

Відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Згідно постанови Котелевського районного суд Полтавської області від 10.07.2024р. по справі № 535/578/24- 23 червня 2024 року з доповіді тимчасово виконуючого обов`язки командира 8 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_3 , через командира 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , капітана ОСОБА_4 , командиру військової частини НОМЕР_1 полковнику ОСОБА_5 здійснено письмову доповідь (подано рапорт вх. № 693/24193 від 23 червня 2024 року що, о 19 годині 00 хвилин 23 червня 2024 року під час перевірки наявності особового складу було виявлено, що військовослужбовець військової служби за мобілізацією, командир 3 десантно-штурмового взводу 8 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону військової часини НОМЕР_1 молодший лейтенант призваний по мобілізації ОСОБА_6 відсутній на території військової частини НОМЕР_1 (пункт тимчасової дислокації: АДРЕСА_3 . Негайно були проведені заходи щодо пошуку військовослужбовця, які не дали результатів, на телефонні дзвінки не відповідав, військову частину залишив без зброї.

25 червня 2024 року о 09 годині 00 хвилин молодший лейтенант призваний по мобілізації ОСОБА_6 самостійно повернувся до військовій частині НОМЕР_1 (пункт тимчасової дислокації: АДРЕСА_3 . Документи які б підтверджували право бути відсутнім на військовій службі не надав. Отже, під час виконання військових обов`язків під час дії «ОСОБЛИВОГО ПЕРІОДУ», військовослужбовець військової служби за мобілізацією, командир 3 десантно-штурмового взводу 8 десантно - штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону військової часини НОМЕР_1 молодший лейтенант призваний по мобілізації ОСОБА_6 , самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 о 19 годині 00 хвилин 23 червня 2024 року та був відсутній на військовій службі без поважних причин з 19 годині 00 хвилин 23 червня 2024 року до 09 години 00 хвилин 25 червня 2024 року, чим порушив частину 4 статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Цією постановою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 172-11 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статтею 172-15 КУпАП, не доведена належними, допустимими та достатніми доказами по справі.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.11, ч.2 ст.172-15, ст.ст. 23, 33, 245, 247 252, 280, 283-284, 288-289 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду потягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Г.М. Гуляєва