Справа № 569/9648/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Крижова О.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту стратегічних розслідувань Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Корост, Сарненського району, Рівненської області, громадянки України, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП _________________,

у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП, суд

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , будучи особою, яка припиняє діяльність, пов?язану з виконанням функцій місцевого самоврядування на посаді головного спеціаліста відділу опіки та піклування служби у справах дітей Рівненської міської ради, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», як посадова особа місцевого самоврядування, являючись суб?єктом на якого поширюється дія цього Закону, порушила встановлені вимоги абзацу 1 частин 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», а саме несвоєчасно без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням), чим вчинила правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Згідно розпорядження міського голови Рівненської міської ради від 23.10.2014 №217-ос, ОСОБА_1 , з 28.10.2014 призначено на посаду провідного спеціаліста відділу опіки та піклування служби у справах дітей Рівненської міської ради та присвоєно 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Розпорядженням №166 від 07.08.2015 ОСОБА_1 , з 07.08.2015 переведено на посаду головного спеціаліста відділу опіки та піклування служби у справах дітей Рівненської міської ради.

Згідно розпорядженням від 06.08.2021 №295-ос ОСОБА_1 з 09.08.2021 звільнено з посади головного спеціаліста відділу опіки та піклування служби у справах дітей Рівненської міської ради, у зв?язку з виходом на пенсію.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що суб?єкти декларування - це особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 4 частини 1 статті 3 Закону, які зобов?язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року №3 (зі змінами від 12.12.2019 за №168/19) декларація «перед звільненням», яка відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов?язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а», «в», пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупці».

Таким чином, у ОСОБА_1 виник обов?язок подати в НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням), в термін не пізніше 07 вересня 2021 року.

Згідно з відомостями Реєстру НАЗК на веб-сайті «nazk.gov.ua», ОСОБА_1 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням) о 18:43 год. 26.04.2024.

Матеріалами проведеної перевірки встановлено, що ОСОБА_1 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням), несвоєчасно без поважних причин.

Згідно з приміткою до статті 172-6 КУпАП, суб?єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов?язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб?єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов?язані з корупцією, в порушення вимог абзацу 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, у ОСОБА_1 виник обов?язок подати в НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік, у якому особа припинила діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави, в термін не пізніше 31 січня 2024 року.

Згідно з відомостями Реєстру НАЗК на веб-сайті «nazk.gov.ua», ОСОБА_1 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік (після звільнення) о 15:11 год. 12.02.2024.

Матеріалами проведеної перевірки встановлено, що ОСОБА_1 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік (після звільнення), несвоєчасно без поважних причин.

Згідно з приміткою до статті 172-6 КУпАП, суб?єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов?язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб?єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов?язані з корупцією, в порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік після припинення діяльності, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП визнала, вказала, що є пенсіонером, умислу на вчинення правопорушення у нього не було, просила суд її суворо не карати та згідно ст.22 КУпАП застосувати відносно неї покарання у виді усного зауваження.

Прокурор в судовому засіданні підтримала протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією та просила суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.172-6 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, з огляду на наступне.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтями 251, 280 КУпАП передбачені фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП повністю доведена належними та допустимими доказами, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення №142 від 21 травня 2024 року, №143 від 21 травня 2024 року, рапортом, витягом із сайту НАЗК, поясненнми ОСОБА_1 ..

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, оскільки вона несвоєчасно без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після припинення діяльності пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік та несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Чинне законодавство не містить переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють визначити малозначність провини. Є підстави вважати, що це адміністративні правопорушення, які не становлять великої суспільної шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, встановити чи завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Положення ст.22 КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови Держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом. При розгляді справ та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, фактичні обставини справи, ту обставину, що адміністративним правопорушенням, яке інкримінується ОСОБА_1 не завдано негативних наслідків для інших осіб, суспільства та держави, а також враховуючи дані про особу, а саме те, що ОСОБА_1 є пенсіонером, має поганий стан здоров`я, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, умислу на вчинення правопорушення на мала, оскільки під час розгляду справи не встановлено обтяжуючих відповідальність обставин, з метою недопущення подібної поведінки надалі, суд приходить до висновку, що в даному конкретному випадку вчинене ОСОБА_1 правопорушення є малозначним, у зв`язку з чим суд вважає можливим звільнити її від адміністративного стягнення, обмежившись усним зауваженням на підставі ст. 22 КУпАП.

В порядку ч.2 ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення вищезазначені адміністративні справи №569/9648/24 та №569/9650/24 необхідно об`єднати в одне провадження під №569/9648/24 та звільнити його від адміністративного стягнення, обмежившись усним зауваженням на підставі ст. 22 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 22, 212-6, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Звільнити ОСОБА_1 на підставі ст.22 КУпАП від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Оксана КРИЖОВА