Житомирський апеляційний суд
Справа №279/1909/24 Головуючий у 1-й інст. Волкова Н. Я.
Номер провадження №33/4805/897/24
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Крейдіна С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08 травня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 605,60 грн судового збору.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 20.03.2024 о 08-38 год. в м. Коростень по вул. Базарна Площа, 2 Г, керуючи транспортним засобом «Ford Edge» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», після чого у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю із порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, автомобіль був припаркований, не рухався і особа, яка притягується до адмінвідповідальності не здійснювала керування транспортним засобом.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та адвоката Крейдіна С.О., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або в закладах хорони здоров`я.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення від 20.03.2024 вбачається, що ОСОБА_1 20.03.2024 о 08-38 год. в м. Коростень по вул. Базарна Площа, 2 Г, керуючи транспортним засобом «Ford Edge» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена». Під час спілкування із водієм, у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю із порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 3).

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що останній від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився; розписці; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у ОСОБА_1 були виявленні ознаки алкогольного сп`яніння; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння; постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1699454 від 20.03.2024; рапорті поліцейського СРПП Коростенського РУП старшого сержанта поліції Виговського В.М.; поясненнях ОСОБА_1 від 20.03.2024; наявним в матеріалах справи відеозаписами обставин події з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер поліцейського.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом спростовується належними та допустимими доказами, яким суд дав вірну оцінку, зокрема, відеозаписам обставин події з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер поліцейського. На яких зафіксовано рух автомобіля та його зупинку в дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено». В транспортному засобі перебував лише ОСОБА_1 , останньому належить вказаний транспортний засіб. Про порушення вимог дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» було повідомлено водія, що зупинка в даному місці заборонена, а навпроти є вільні місця для паркування, на що ОСОБА_1 сказав «вибачте, я вас розумію, я теж колишній працівник поліції». Окрім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння і ці ознаки зазначені в самому протоколі. При цьому у працівників поліції були об`єктивні та обґрунтовані підозри вважати, що ОСОБА_1 знаходиться в стані сп`яніння. Після чого ОСОБА_1 виходить з місця водія, зачиняє транспортний засіб та повідомляє «ні я стояв, я не їхав, я нічого поганого не робив, їхав мій друг, мій кум, я за кермом не був», а в протоколі про адміністративне правопорушення зазначає «я не перебував за кермом, за кермом їхав мій брат Дмитро», вказані пояснення надані працівникам поліції та в протоколі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд розцінює як спробу уникнення адміністративної відповідальності.

Як вбачається з відеозапису, факт керування ОСОБА_1 визнав особисто, зокрема, погодився з постановою серії ЕНА №1699454 від 20.03.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в сумі 340 грн, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 12), за що особисто поставив підпис, тобто визнав, що керував вказаним транспортним засобом, крім того, зазначив «давайте обійдемся тільки постановою без протоколу», а тому доводи в цій частині повністю спростовуються матеріалами справи.

З урахуванням наведеного подальші дії працівників поліції вчинені у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

Під час апеляційного розгляду справи апелянтом не були спростовані обґрунтовані та об`єктивні висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозаписам, як належним та допустимим доказам, які відповідають вимогам ст. 251 КУпАП. Зазначені доводи були предметом розгляду в суді першої інстанції і суд надав їм правильну, повну та неупереджену оцінку, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду в достатній мірі дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08 травня 2024 року - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь