Унікальний номер справи 755/4799/24
Номер апеляційного провадження 33/824/2890/2024
Суддя у суді першої інстанції С.М. Старовойтова
Суддя у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
Постанова

Іменем України

24 травня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л.Д., розглянув у судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дніровського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року про притягнення

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

РНОКПП НОМЕР_1 ,

громадянина України,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП

у с т а н о в и в :

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 07 березня 2024року о 00:35 годза адресою: м. Київ, проспект Соборності, 28-А, порушив порядок проводження господарської діяльності, а саме керуючи транспортним засобом «Hyundai», державний номер НОМЕР_2 , надавав послуги таксі з перевезення пасажирів без одержання ліцензії, передбаченої п. 24 ст. 7 ЗУ «Про ліцензування водіїв господарської діяльності».

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, просить постанову судді Дніровського районного суду м. Києва від 17.04.2024 скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, в салоні його автомобіля не заходилися пасажири чи будь-які інші люди, окрім нього, що унеможливлює сам факт надання послуг з перевезення пасажирів.

Об`єктом цього правопорушення законодавець визначає суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. Господарська діяльність - будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальтній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діляності є регулярною, постійною та суттєвою.

Звертає увагу апеляційного суду на ту обставину, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП № 531823 від 07.03.2024 та відповідно у постанові судді зазначено, що ОСОБА_1 07.03.2024 о 00:35 год. в м. Києві просп. Соборності 25-А та ТЗ «Хундай Соната» д.н.з. НОМЕР_2 надав послуги з таксі з перевезення пасажирів без одержання ліцензії передбаченої п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування водіїв господарської діяльності», хоча такого Закону України не існує.

Крім того, відсутня інформація про самостійність, регулярність та тривалість діяльності отримання від такої діяльності прибутку. Адже, до загальних ознак господарської діляьнсті закон відносить не тільки факт надання послуг за винагороду, а й систематичність таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності. Окрім того, відсутні будь-які пояснення понятих та очевидців з приводу здійснення ним господарської діляності у графі протоколу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з наведених у ній підстав.

Переглянувши справу відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, а саме заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАПзавданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАПпередбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Приймаючи постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, суддя суду першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Апеляційний суд не може погодитися з такими висновками судді суду першої інстанції.

Так, до суду був наданий протокол про адміністративне правопорушення серії ГП №531823, в якому зазначено, що 07 березня 2024 року о 00 год. 35хв. в м. Києві, по проспекту Соборності 28 А, гр. ОСОБА_1 на транспортному засобі «HyundaiSonata», державний номерний знак НОМЕР_2 , надвав послуги таксі з перевезення пасажирів без одержання ліцензії передбаченої п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування водіїв господарської діяльності», чим порушив ч. 1 ст. 164 КУпАП (а.с. 1).

До протоколу було долучено пояснення ОСОБА_2 та диск із відеозаписом, зробленим поліцейським на місці складання протоколу.

Разом з тим, надані суду документи не могли бути достатньою підставою для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною першою статті 164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно ст. ст. 3, 42 ГК Украни господарська діляність - це діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробнитва, яка здійснюється для досягнення економічних і соціальнх результатів з метою отримання прибутку, є підпрємництвом, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями).

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про підприємництво» поняття «підприємництво» визначене як безпосередня, самостійна, систематична, на власний ризик діялбність по виробництву продукції, викнання робіт, наданню послуг із метою одержання прибутку. Тобто однією з обов`язкових ознак підприємницької діляності є систематичність її здійснення.

Відповідно до чинного законодавства систематичною вважається діяльність у разі, коли продаж товарів, надання послуг чи інше здійснюється протягом календарного року більше чотирьох разів. У такому випадку громадяни зобов`язані зареєструватись як суб`єкти підприємництва. І лише при невиконанні останньої вимоги настає відповідальність за ст. 164 КУпАП, зокрема за зайняття господарською (підприємницькою) діяльністю без державної реєстрації або без одержання ліцензії на проведення певного виду господарської діляності, що підялгає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діляності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягає такий вид господарської діяльності, як перевезення пасажирів.

Як зазначено вище, до суду першої інстанції було надано лише протокол про адміністративне правопорушення серії ГП № 531823 від 07.03.2024 року відносно ОСОБА_1 , письмові пояснення ОСОБА_2 диск із відеозаписом.

ОСОБА_1 стверджує, що він не перевозив пасажирів. При цьому в матеріаліх справи відсутні докази перебування пасажирів в салоні автомобіля «Хундай Соната» д.н.з. НОМЕР_2 чи отримання ОСОБА_1 коштів за їх перевезення.

Також і з відеозапису долученого до матеріалів справи не вбачається, що в салоні автомобіля в якому перебував за кермом ОСОБА_1 перебували пасажири.

З пояснень ОСОБА_2 не вбачається в якому саме автомобілі він їхав (марка, колір, державний номерний знак), викликавши його як таксі та кому саме він заплатив 400 грн за його доставку за вказаною ним адресою. Матеріали справи не містять будь- яких доказів тогго, що вказана особа - ОСОБА_2 їхав саме на автомобілі ОСОБА_1 , який використовував його як таксі.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП № 531823 від 07.03.2024 року не зазначено, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність систематично, два і більше разів, тобто здійснював свою діяльність на постійній основі, з надання платних послуг з перевезення пасажирів без відповідних дозвільних документів. А закон, на який йдеться посилання у протоколі - «Про ліцензуванні водіїв господарської діяльності» дійсно в Україні не існує. Відповідно, ОСОБА_1 не міг порушити норми закону якого не існує.

Відтак, суд дійшов помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Враховуючи викладене, постанова судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року про визнання винним та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушенняпередбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. Д. Поливач