Справа № 466/9289/23
Провадження № 3/466/19/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Білінська Г.Б., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и л а :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 507748, ОСОБА_1 26.08.2023 о 21:00 год. у м. Львові-Брюховичі по вул. Ясна, 30, керував транспортним засобом ЗАЗ TF699P, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки т/з, зі згоди водія за допомогою приладу Драгер у встановленому законом порядку, на нагрудний відеореєстратор №471918, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

При розгляді адміністративної справи в суді гр. ОСОБА_1 своєї вини не визнав. Подані ним письмові заперечення підтримав. Покликався на те, що працівники поліції його не зупиняли, однак погодився на їхню вимогу пред`явити документи та пройти огляд. Додатково зазначає, що в такій ситуації вперше, тому інспектору патрульної поліції не суперечив та діяв згідно вказівок останнього.

Судом допитана в якості свідка ОСОБА_2 , яка приведена судом до присяги та попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і за відмову від давання показань. Свідок повідомила суду про те, що 26 серпня 2023 року о 18-19 год. вона повернулась додому. Її чоловік, ОСОБА_1 вже був вдома. Близько 21 години того ж дня вона зауважила що до їхнього будинку №30 по вул. Ясна у смт. Брюховичі під`їхала машина патрульної поліції без проблискових маячків. ОСОБА_1 на той час перебував біля машини оскільки там бавились діти. Працівники поліції повідомили, що до них надійшло повідомлення про те, що «вулиця смт.Брюховичі з`їздить автомобіль Ланос можливо з ознаками алкогольного сп`яніння». Сказали, щоб ОСОБА_1 пред`явив документи, а після чого щоб пройшов огляд на стан сп`яніння. Надалі працівники поліції оформили документи, сказали де підписати, написати що згідний і чекати коли викличуть в суд. Зазначає, що її чоловіка працівники поліції не зупиняли, він не керував транспортним засобом, оскільки знаходився вдома.

Судом належним чином повідомлявся та викликався працівник поліції, який склав вищезазначений протокол, а також рапорт та постанову, однак останній в судове засідання не з`явився.

Ознайомившись з матеріалами справи та врахувавши пояснення правопорушника, покази свідка, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 2.5. Постанови Кабінету Міністрів України Про правила дорожнього руху (далі - Постанова), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Крім цього, згідно з додатком 1 до Інструкції, про скерування особи на проходження огляду на стан сп`яніння складається відповідне направлення. З матеріалів справи не вбачається, що таке було складене поліцейським.

Частина 1 ст.9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Поняття адміністративного правопорушення розкривається шляхом визначення його основних характеристик (склад правопорушення): об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона, суб`єкт правопорушення, суб`єктивна сторона.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - є керування транспортним засобом особами в стані сп`яніння, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є водій транспортного засобу.

Підстави для зупинення транспортного засобу передбачені в статті 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Сам факт визнання особою вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє суб`єкта владних повноважень від доведення правомірності свого рішення.

Таку позицію висловив Верховний Суд у постанові № 177/525/17 від 08.07.2020 року.

Варто також наголосити, що згідно висновків Верховного Суду у справі № 216/5226/16-а (2-а/216/33/17), притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі № 536/1703/17.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Слід зазначити, що об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, полягає в тому, що порушник має перебувати в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та обов`язково має керувати транспортним засобом.

Відсутність будь якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Знаходження біля транспортного засобу або у транспортному засобі, який не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

На відеозаписах з нагрудних камер працівників поліції не зафіксовано факту зупинки транспортного засобу від керуванням ОСОБА_1 та факту керування ним т/з. Автомобіль ЗАЗ TF699P, номерний знак НОМЕР_2 , перебував у нерухомому стані припаркований біля будинку за місцем проживання останнього. Працівники поліції повідомили, що до них надійшло орієнтування про те, що т/з Ланос у смт.Брюховичах керує водій в стані алкогольного сп`яніння. Суд звертає увагу на те, що у наявному у матеріалах справи рапорті працівника патрульної поліції ОСОБА_3 (а.с.5), зазначено про те що «близько 12 год. за адресою Львів-Брюховичі вул. Ясна, 30 за порушення ПДР було зупинено т/з ЗАЗ TF699P під керуванням водія ОСОБА_1 ». Згадане твердження не відповідає дійсності, спростовується оглянутим судом відеозаписом події, оскільки автомобіль ЗАЗ TF699P, д.н.з. НОМЕР_1 , у русі не перебував, стояв на місці припаркованим, а в матеріалах справи міститься постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст. 126 КУпПА, а саме: водій керував т/з без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних т/з, однак дана обставина була встановлена працівниками поліції вже після пред`явлення документів ОСОБА_1 Інспектор не заявив останньому про жодні ознаки алкогольного сп`яніння. За результатом огляду, поліцейський повідомив водія про те, що останнім перевищено цифровий показник 0,2 проміле алкоголю в крові. Після чого працівники поліції приступили до складення протоколу про адміністративне правопорушення. Надалі зачитали протокол, зазначили де потрібно поставити підпис та що потрібно написати згідний.

Водночас, попри наявні у водія сумніви щодо достовірності результату огляду, працівниками поліції не було запропоновано водію пройти огляд у відповідному закладі охорони здоров`я, як альтернативний захід. Що стверджується відеозаписами з бодікамер.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій у ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовій позиції Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації № R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення;

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Тому, враховуючи положення ст. 62 Конституції України, за змістом якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд визнає переконливими доводи ОСОБА_1 про недотримання поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП та підзаконних актів, які стосуються порядку огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, оскільки матеріали справи не містять достатніх даних про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

З матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, не доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які б дали можливість констатувати, що його винуватість доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні допустимі і достатні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, справа підлягає закриттю провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.7, п. 1 ст. 247; ст. ст.251, 252, 254, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя Г. Б. Білінська