КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 33/824/4388/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Кирилюк Г. М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 16 липня 2024 року в складі судді Новик В. П., в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 16 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладеного на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

26.08.2024 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 16 липня 2024 року.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтоване тим, що судове рішення було ухвалене у його відсутність, про його наявність йому стало відомо лише 13.08.2024 під час ознайомлення із матеріалами адміністративної справи. Просить врахувати, що згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень постанова була надіслана для оприлюднення лише 08.08.2024, а забезпечено надання загального доступу 12.08.2024, тобто після спливу встановленого строку на оскарження судового рішення. В паперовому вигляді рішення суду ним не отримувалось.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З огляду на те, що оскаржувана постанова була винесена 16 липня 2024 року, кінцевим строком для подання апеляційної скарги було 26 липня 2024 року.

Подавши апеляційну скаргу лише 26 серпня 2024 року, ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження, а зазначені ним причини пропуску строку не можна визнати поважними з огляду на таке.

Під поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був повідомлений про призначення справи Святошинським районним судом м. Києва до розгляду на 16 липня 2024 року 15:00 год., проте в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, оскаржувана постанова надіслана до оприлюднення: 08.08.2024, зареєстрована 09.08.2024, оприлюднена - 12.08.2024.

13.08.2024 ОСОБА_1 ознайомився в Святошинському районному суді м. Києва з матеріалами адміністративної справи № 759/13168/24, отримав копію відеозапису матеріалів справи на власні технічні засоби та компакт-диск , про що свідчить подана ним заява від 13.08.2024.

Протягом десятиденного строку з моменту ознайомлення з матеріалами справи ОСОБА_1 також апеляційну скаргу не подав та не обґрунтував причини неможливості її подання в строк до 23.08.2024.

Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Суди зобов`язанні вказувати підстави, на які вони посилаються як на підставу поновлення строку.

Суду не надано доказів наявності істотних перешкод чи труднощів, які унеможливили вчасне вчинення процесуальних дій з подачі апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, заявником не зазначені поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, тому клопотання задоволенню не підлягає.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Поважними причинами пропуску строку є ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Оскільки в поновленні строку на апеляційне оскарження відмовлено, апеляційна скарга разом із доданими до неї матеріалами підлягає поверненню особі, що її подала.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 взадоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 16 липня 2024 року.

Апеляційну скаргу повернути особі, що її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Кирилюк