Справа № 127/7361/24
Провадження № 33/801/698/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Курбатова І. Л.
Доповідач: Ковальчук О. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О. В., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Якименко Олексія Олексійовича на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 липня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2024 року постановою Вінницького міського суду Вінницької області визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з нього в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Не погодившись з цією постановою, захисник ОСОБА_1 адвокат Якименко О.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

В апеляційній скарзі він заявив клопотання про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи, посилаючись на те, що ОСОБА_1 на день вчинення правопорушення перебував у стані неосудності. Також він вказав, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку, відмовляючи у задоволенні клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи, оскільки суд вказав, що ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, в тому числі за вчинення аналогічних правопорушень, в жодній із справ не був визнаний таким, що не може нести адміністративної відповідальності, що зумовлює висновок про відсутність підстав для призначення експертизи. На підтвердження таких міркувань він посилається на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 березня 2024 року у справі №127/8091/24, яким ОСОБА_1 госпіталізовано до КНП «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І.Ющенка», та довідки КНП «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І.Ющенка».

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а постанову суду першої інстанції - залишити без змін з огляду на таке.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за:

1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 29 лютого 2024 року о 04 год. 35 хв. у м. Вінниці по вул. Пирогова, 126, керував транспортним засобом «Renault Dokker», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на промінь світла, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився на місці зупинки. Подія фіксувалась на портативний відео реєстратор 468626. Своїми діями він порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Це підтверджується наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №243940, складеним 29 лютого 2024 року о 04 год. 35 хв., у якому зафіксовано вказані вище обставини (а. с. 1).

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, у якому вказано, що огляд ОСОБА_1 не проводився (а. с. 4).

Рапортом інспектора взводу №2 роти №3 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Дениса Клюса, у якому зазначено, що 29 лютого 2024 року о 04 год. 35 хв. у м. Вінниці по вул. Пирогова, 126, було зупинено транспортний засіб «Renault Dokker», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування із водієм у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд у КНП «Соціотерапія ВОР», однак водій відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу (а. с. 5).

Відеозаписом, з якого слідує, що водій ОСОБА_1 відмовився проходити огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння (а. с. 6).

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння за п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з п. 12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Перевірка на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише в медичних закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення лабораторного дослідження біоматеріалу.

За змістом ч. ч. 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується сукупністю зібраних й перевірених доказів. При цьому висновок суду першої інстанції про відмову у призначенні судово-психіатричної експертизи є достатньо мотивованим.

Клопотання про призначення у справі судової психіатричної експертизи у суді апеляційної інстанції не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Статтею 71 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» та ст. 21 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що судово-психіатрична експертиза в адміністративних, цивільних справах, у кримінальному провадженні призначається і проводиться на підставах та в порядку, передбачених законом, для вирішення питань, що потребують спеціальних знань в сфері судової психіатрії.

Згідно ст. 17 КУпАП особа, яка була в стані неосудності під час скоєння адміністративного правопорушення, не підлягає адміністративній відповідальності.

Статтею 20 КУпАП передбачено, що не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.

Статтею 273 КУпАП визначено, що експерт призначається органом у провадженні якого перебуває справа про адміністративне провадження, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи, оскільки доказів того, що в ОСОБА_1 виявлено будь-який розлад психіки суду не надано.

Не є такими доказам наявна у справі та приєднана до апеляційної скарги довідки, в яких зазначено, що ОСОБА_1 перебував на лікуванні з 11.03. 2024 по 12.04.2024 року в КНП «ВОКПНЛ ім. акад. Ющенка» ВОР, оскільки вони жодним чином не підтверджують факт того, що ОСОБА_1 у момент вчинення вказаного правопорушення мав проблеми з психічним здоров`ям (а.с. 23 та 41).

Не є таким доказом наявна у справі копія рішення Вінницького міського суду від 12.03.2024 року у справі № 127/8091/24, оскільки сам факт примусової госпіталізації ОСОБА_1 для лікування у КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. академіка О. І. Ющенка» на підставі цього рішення не є обставиною, що свідчить про необхідність проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи у справі про адміністративне правопорушення, оскільки не стосується вчиненого ОСОБА_1 правопорушення (а.с. 24-27).

За таких обставин, наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності є підтвердженням в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, отже судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП дотримано, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Якименко Олексія Олексійовича про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи відмовити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Якименко Олексія Олексійовича залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 липня 2024 року без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук