Справа 556/1087/24
Номер провадження 3/556/599/2024
П ОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2024 року Суддя Володимирецького районного суду Рівненської області Котик Л.О., розглянувши матеріали, що надійшли від начальника НОМЕР_1 прикордонного загону полковника ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , військовослужбовець В/Ч № НОМЕР_2 ,

За ст. 172-11 ч.3 КУпАП, -

встановив:

Згідно Протоколу СхРУ №119998 від 14.04.2024 року про військове адміністративне правопорушення, 02 квітня 2024 року о 20:00 год. від лейтенанта медичної служби ОСОБА_3 надійшла інформація про те, що на лікування до ГВМКЦ (м. Київ) не прибув солдат ОСОБА_4 , який 01.04.2024 року вибув громадським транспортом з місця тимчасової дислокації управління НОМЕР_1 прикордонного загону. 13.04.2024 в ході уточнення взаємодії з КПН «Володимирецька БЛ» смт. Володимирець, стало відомо, що до медичного закладу каретою швидкої допомоги доставлено солдата ОСОБА_5 з ознаками алкогольного сп`яніння. таким чином, ОСОБА_2 порушив вимогим ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України та ст. 4 Дасциплінарного статуту Збройних сил України, тим самим вчинив адімністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.3 ст. 172-11 КУпАП, в умовах воєнного стану.

Отже, ОСОБА_4 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-11 КУпАП, а саме: самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення, в тому числі передбачене ст.172-11 КУпАП, розглядається судом протягом доби.

В судове засідання на виклик суду, яке було призначене - 24.05.2024 р., що здійснювався шляхом направлення повістки рекомендованим листом, згідно Трекінгу Укрпошти вручено особисто 30.04.2024 року, ОСОБА_4 - не з`явився.

Протокол про адміністративне правопорушення складався у присутності ОСОБА_4 , в ньому зазначена інформація, що справа буде розглядатися у Володимирецькому районному суді, факт ознайомлення з цим правопорушник підтвердив своїм підписом. Таким чином, правопорушник будучи обізнаним про складення стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення та направлення матеріалів до суду, мав би вживати заходів, щоб дізнатися про стан судового провадження. Однак заяв чи клопотань від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на адресу суду не надходило.

Суддя вважає, що перенесення розгляду справи призвело б до безпідставного її затягування та порушення вимог ст.ст. 38 та 277 КУпАП, а тому, відповідно до ч.2 ст. 268 КУпАП дана справа розглянута за відсутності правопорушника, оскільки ОСОБА_4 своїм правом не скористався та у судове засідання не з`явився.

Подібний висновок суду ґрунтується, крім положень КУпАП, також на практиці Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ). Зокрема, згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Вина ОСОБА_4 підтверджується також достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення СхРУ №119998 від 14.04.2024; письмовими поясненнями ОСОБА_4 , в яких він вину визнав; Витягом з Наказу №422-ОС від 12.04.2024; консультативним висновком ГВМКЦ (ЦКГ) ДПСУ від 09.04.2024 р; іншими письмовими матеріалами.

Указом Президента України від 05 лютого 2024 року №49/2024 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами, в умовах воєнного або надзвичайного стану, конституційні права людини на судовий захист не можуть бути обмежені.

Диспозицією ч. 3 ст. 172-11 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до 10 діб.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, вважаю вину ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, доведеною повністю.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченні цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 252 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення і обов`язком органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом. Докази, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, цей орган оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_4 за адміністративне правопорушення відповідно до ст.34 та ст.35 КУпАП, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст.ст. 33-35 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який притягується до адміністративної відповідальності, ступеня його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, що притягувався до адміністративної відповідальності 23.02.2024 р. за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, майнової шкоди не заподіяно, а також те, що дії винної особи підривають авторитет військовослужбовця, вчинені в період воєнного стану, і приходить до висновку про визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Саме ця міра покарання буде достатньою для виправлення порушника та запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) Постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ч. 3 ст. 172-11, ст.40-1, ст. ст. 221, 251, 280, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Законом України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_2 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-11 ч. 3 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень в дохід держави.

На підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір стягнути з ОСОБА_2 на користь держави - 605 грн. 60 коп. копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена на підставі ст.294 КУпАП особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: