Номер провадження: 33/813/1685/24
Справа № 512/41/24
Головуючий у першій інстанції Брюховецький О.Ю.
Доповідач Стахова Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ

Головуючого судді - Стахової Н.В.,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1

адвоката - Берзінь С.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Берзінь Сергій Людвигович, на постанову Савранського районного суду Одеської області від 16 травня 2024 року, якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Савранського районного суду Одеської області від 16 травня 2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, в дохід держави стягнуто судовий збір в сумі 605,60 грн.

Не погодившись з наведеною постановою суду, ОСОБА_2 , в особі свого захисника Берзінь С.Л., подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на її незаконність, просить суд постанову Савранського районного суду Одеської області від 16 травня 2024 року скасувати та провадження у справі закрити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки судом не встановлено наявність на відеозаписах відповідного інвентарного та номенклатурного номерів портативного відеореєстратора та карти пам`яті; відеозапис не є безперервним; матеріали справи не містять відомостей, які б підтверджували здійснення ним керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки знаходження на водійському сидінні не означає факту керування, ввімкнення двигуна, початку руху, тощо; він не відмовлявся від проходження освідування; процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП йому не роз`яснювалися; фабула протоколу не відповідає диспозиції норми ч.1 ст. 130 КУпАП; письмові пояснення свідків є неналежними доказами, оскільки останні мають бути допитані у судовому засіданні під присягою з попередженням про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.

У судовому засіданні, призначене на 10.07.2024 з`явився захисник ОСОБА_2 Берзінь С.Л., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, в своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в апеляційній скарзі.

Заслухавши пояснення адвоката Берзіня С.Л., дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 505580, 17 січня 2024 року о 21 год. 11 хв. в смт .Саврань по вулиці Соборній ОСОБА_2 керував автомобілем Mercedes Vito з державним номерним знаком НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота).

Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим допустив порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч.1ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Визнаючи ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що в діях останнього вбачається порушення вимогп.2.5 ПДРу вигляді відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказані обставини підтверджені належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 505580 від 17.01.2024 (а.с.2);

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , (а.с. 3,4);

- відеозаписом на CD-диску події, яка сталася 17.01.2024, з якого вбачається відмова ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи, наявним доказам та вимогам ст.ст.245, 252, 280 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Доводи скаржника про те, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення була порушена процедура проведення огляду на стан сп`яніння, не приймаються до уваги, оскільки ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння незалежно від факту перебування особи у такому стані.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не є суб`єктом даного адміністративного правопорушення, оскільки відеозаписом не зафіксовано факт зупинки транспортного засобу «Mercedes Vito», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням останнього, апеляційний суд зазначає наступне.

Відеозаписом (0002022__0001) зафіксовано рух транспортного засобу Mercedes Vito, д.н.з. НОМЕР_1 до його зупинки. Під час розмови з працівниками поліції ОСОБА_2 не заперечував, що керував даним транспортним засобом. На питання «Чому не вмикаєте показчики повороту?» (01:06), відповів «Я включив» (01:09).

Тобто на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 факту керування транспортним засобом за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення не заперечував.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, що матеріали справи не містять відомостей, які б підтверджували здійснення ним керування транспортним засобом.

Твердження скаржника щодо не роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП, а також наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження, оскільки з відеозапису 0002022__0001 (0:04:44) вбачається, що поліцейським було роз`яснено ОСОБА_2 права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а також наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Посилання скаржника на те, що відеозапис не є безперервним та не має відповідних інвентарних та номенклатурних номерів, оцінюються апеляційним судом критично, з огляду на те, що вищезазначена подія фіксувалася на бодікамеру №9/68, хоча і поділена на чотири файли, проте проводилась безперервно та містить фіксацію подій в обсязі, який надає підстави вважати встановленим факт адміністративного правопорушення, визначеного ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта, що в протоколі не вказано про наявність у ОСОБА_2 жодної з передбачених Інструкцією ознак алкогольного сп`яніння, окрім запаху алкоголю з рота, суд зазначає наступне.

Статтею 256 КУпАП та «Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року №1376 встановлені вимоги щодо форми та змісту протоколу про адміністративне правопорушення.

Зокрема, в силу ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений в установленому законом порядку, такий відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Виходячи з вищенаведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 серії ДПР18 №505580 від 17 січня 2024 року, складений належним чином, тому доводи скаржника щодо складення протоколу з порушенням вимог законодавства, відхиляються.

Також не заслуговують на увагу і твердження скаржника про те, що він не відмовлявся від проходження освідування, оскільки вони спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом 0002022__0001 (0:04:38), з якого вбачається, що поліцейськими було запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння на місці чи в медичному закладі, на що останній відповів «Ні. Ні в медичному закладі. Ніде не хочу пройти» (0:04:42); «Ні, я не хочу, пишіть» (0:04:38).

Доводи апеляційної скарги про те, що письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є недопустимими доказами, є безпідставними, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вимоги працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння не були безпідставними та ОСОБА_2 від проходження огляду відмовився.

Відеозапис, долучений до справи, містить фіксацію подій в обсязі, який надає підстави вважати встановленим факт адміністративного правопорушення.

При цьому, апеляційний суд зазначає, шо адміністративний протокол щодо ОСОБА_2 складений не за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП підтверджена.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_2 та були підставою для її скасування або зміни не встановлено.

Відповідно до ч.7 ст.294КУпАПапеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, постанова підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 252, 280, 283, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Берзінь Сергій Людвигович на постанову Савранського районного суду Одеської області від 16 травня 2024 року, якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без задоволення.

Постанову Савранського районного суду Одеської області від 16 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: