Справа № 522/1148/24
Провадження № 3/522/1092/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., за участі секретаря судового засідання Багнюк А.Ю., розглянувши у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та її захисника Бондар О.В., адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

01.01.2024 року о 22 год. 43 хв. в м. Одеса, вул. Пушкінська, 79, водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом «HYUNDAI VELOSTER», д/н НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального приладу «ALCOTEST DRAGER 7510». Результат 0,93% проміле.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №732524 від 01.01.2024 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, вказала, що 01.01.2024 року працівники поліції порушили процедуру огляду на стан сп`яніння, оскільки вона не була згодна з результатами приладу, який показав, що вона була у стані сп`яніння на момент її зупинки працівниками поліції, наполягала проїхати в медичний заклад, однак їй було відмовлено та складено відносно неї протокол. Одразу після події вона проїхала самостійно до медичного закладу на вул. Воробйова, 9, де не змогла пройти огляд, бо у неї не було квитанції, тому оскільки була комендантська година, вона поїхала додому, та вже вранці пройшла відповідний огляд, згідно якого ознак алкогольного сп`яніння у неї виявлено не було. Не заперечувала, що вживала незначну кількість алкоголю, оскільки у неї був день народження. Просила справу відносно неї закрити, у зв`язку із відсутністю в її діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Від захисника ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення, в яких він просив провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування пояснень захисник зазначив, що в долучених до матеріалів справи відеозаписів відсутній відеозапис порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху на підставі чого було здійснена зупинка транспортного засобу, також в матеріалах справи відсутній протокол про адміністративне правопорушення, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Крім того, захисник зазначив працівниками поліції не було складено направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в порушення вимог ст. 266 КУпАП. Оскільки, як вбачається з долученого відеозапису його підзахисна не погодилась з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, в результаті чого остання самостійно звернулась до закладу охорони здоров`я та за висновком лікаря алкоголю у крові не виявлено, на підтвердження чого захисником було долучено медичний висновок.

Також захисник зазначив, що можливо припустити, що прилад «ALCOTEST DRAGER 7510», який був використаний при огляді на стан алкогольного сп`яніння був у технічно несправному стані, оскільки жодної роздруківки про вчасне сервісне обслуговування приладу матеріали справи не місять.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників провадження, оглянувши відеозапис в судовому засіданні, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Норма ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил Дорожнього Руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Повноваження працівників поліції щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння регламентовано ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція), а також іншими спеціальними нормативно-правовими актами.

Доказів того, що сторона захисту оскаржувала дії працівників поліції суду надано не було.

Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №732524 від 01.01.2024 року, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №732524 від 01.01.2024 року, підтверджується: 1) роздруківкою результату приладу «DRAGER ALCOTEST» №7510, прилад № ARLM 0405, тест № 1126, згідно якого результат огляду на стан сп`яніння складає 0,93 ‰ проміле; 2) акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого результати огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 склав 0,93 ‰ проміле; 3) довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 протягом року не піддавалась адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП; 4) довідкою про отримання особою посвідчення водія, згідно якої ОСОБА_1 отримала посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 04.11.2016 року; 5) DVD-R диск з відеозаписами з місця події з нагрудних бодікамер (портативних відеореєстраторів) працівників поліції.

Суд не приймає до уваги доводи сторони захисту, щодо відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження ОСОБА_3 правил дорожнього руху з огляду на таке.

З дослідженого судом в присутності учасників справи відеозапису вбачається, що 01.01.2024 року о 22 год. 43 хв. ОСОБА_1 була зупинена працівниками поліції, у зв`язку із тим, що не ввімкнула показник повороту при перестроюванні на іншу смугу. Посилання захисника на те, що до матеріалів даної справи не було долучено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху сам по собі не спростовує факт порушення ОСОБА_3 правил дорожнього руху, та в матеріалах справи міститься достатньо доказів, які вказують на законні підстави зупинки транспортного засобу, яким керувала остання.

Крім того, захисник зазначив, що працівниками поліції було порушено вимоги ст. 266 КУпАП, оскільки його підзахисній не було запропоновано проїхати до закладу охорони здоров`я після її незгоди з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та не було складено та вручено направлення на проходження огляду у в закладі охорони здоров`я в порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

Згідно розділу І п. 7 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Так, з дослідженого відеозапису вбачається, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_3 проїхати до закладу охорони здоров`я після її незгоди з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, однак, остання відмовилась, мотивуючи це тим, що не може залишити свій транспортний засіб. Крім того, ОСОБА_3 наполягала на тому, щоб проїхати до закладу охорони здоров`я вже після того, як працівники поліції повідомили, що відносно неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Долучений до матеріалів справи стороною захисту висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.01.2024 року №000021, суд не може прийняти до увагу, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин саме з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Згідно розділу ІІ п. 9 Інструкції, З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Так, з протоколу вбачається, що подія мала місце 01.01.2024 року о 22 год. 43 хв. в той час, як наданий стороною захисту медичний висновок було складено о 10 год. 50 хв. 02.01.2024 року.

Таким чином, суд не може вважати вказаний висновок допустимим доказом, та приймати до уваги викладенні в ньому результати, оскільки їх було отримано в порушення вимог законодавства, з огляду на суттєве перевищення встановлених законом строків проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Також суд не враховує доводи сторони захисту щодо можливої технічної несправності технічного приладу, за допомогою якого особа проходила огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, оскільки як вбачається з роздруківки аналізу приладу «DRAGER ALCOTEST» №7510, згідно якої датою останнього градуювання (калібрування) є 12.10.2023 року.

Таким чином, суд вважає огляд на стан сп`яніння щодо ОСОБА_1 проведений на місці зупинки працівниками поліції у відповідності до норм діючого законодавства з використанням технічного засобу, градуюваного відповідно до чинних вимог, є таким, що відповідає нормам чинного законодавства України.

Враховуючи зазначене, суд доходить висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, яким встановлено, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за що передбачено адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, з викладеного випливає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Санкція частини 1 статті 130 КУпАП, передбачає покарання у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також для припинення вчинення нею нових правопорушень, буде достатнім та необхідним застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, яке є безальтернативним.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Докази про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору в матеріалах справи відсутні та особою під час розгляду справи суду не надано.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 7, 9, 24, 33, 34, 130, 221, 280, 283, 284, 285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючу, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення в апеляційному порядку.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, в разі не сплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня розгляду апеляційної скарги.

Суддя Приморського районного суду

м. Одеси Ірина ЦИБ