ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2015/24
Провадження №3/477/1285/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року місто Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Семенова Л.М., за участі ОСОБА_1 , його захисника Петренко А.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділення поліції №4 Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за статтею 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 28 липня 2024 року серії АДД №583846, 27 липня 2024 року о 16.00 годині в СТ «Корабел» в с.Калинівка Миколаївського району Миколаївської області біля будинку №17 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Опель», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив в`їзд у ворота, пошкодивши їх, чим порушив пункти 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за статтею 124 КУпАП.

В ході судового розгляду ОСОБА_1 та його захисник Петренко А.І., посилаючись на відсутність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення, просили провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на наступне. ОСОБА_1 27 листопада 2024 року, керуючи належним йому автомобілем марки «Опель», державний номерний знак НОМЕР_1 , зачепив ворота, які знаходяться на в`їзді на територію СТ «Корабел». При цьому пошкодження отримав належний йому автомобіль, ворота, які є власністю членів товариства, і його у тому числі, отримали незначні пошкодження, які на час розгляду справи ним відновлені.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно до статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Положенням статті 124 КУпАП встановлено, що до адміністративної відповідальності можуть бути притягнуті учасники дорожнього руху, які порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 28 липня 2024 року серії АДД №583846, 27 липня 2024 року о 16.00 годині в СТ «Корабел» в с.Калинівка Миколаївського району Миколаївської області біля будинку №17 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Опель», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив в`їзд у ворота, пошкодивши їх, чим порушив пункти 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ, акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері дотримання правил дорожнього руху (ст.254 і 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів). Слід зазначити, що порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху передбачає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства Внутрішніх Справ України 07 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція).

Інструкцією передбачено складання протоколу про адміністративне правопорушення, до якого додаються схема місця події, пояснення учасників та свідків, показання засобів фото-та/або відеоспостереження, а також інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі (пункт 1 розділ IX Інструкції).

Схема місця дорожньо-транспортної пригоди є графічним зображенням місця пригоди з фіксацією всіх об`єктів та обставин, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин, яка оформлюється з дотриманням вимог цієї Інструкції на місці пригоди і підписується її учасниками (пункт 3 розділу ІХ Інструкції).

На схемі місця дорожньо-транспортної пригоди зображуються та фіксуються, зокрема, такі об`єкти: ділянка дороги, на якій сталась ДТП; сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; ширина тротуарів, узбіччя, розташування дорожньої розмітки; розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху та інше.

На зворотному боці схеми місця пригоди, поряд з іншим, зазначаються перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП; вид пригоди, кількість учасників ДТП, порушення пункту Правил дорожнього руху та інше (пункт 4 розділу ІХ Інструкції).

Разом з тим, як встановлено судом, схема місця дорожньо-транспортної пригоди, яка долучена до протоколу про адміністративне правопорушення, була складена поліцейським на місці дорожньо-транспортної пригоди лише 28 липня 2024 року, тобто більш ніж через добу після дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, на ній зображено транспортний засіб марки «Опель», державний номерний знак НОМЕР_1 , що не відповідало дійсності, оскільки даний транспортний засіб на час складання схеми дорожньо-транспортної пригоди не перебував на місці дорожньо-транспортної пригоди, а знаходився у дворі домоволодіння ОСОБА_1 . Крім того, зазначена схема не містить сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини.

Таким чином, обставини події дорожньо-транспортної пригоди, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення від 27 липня 2024 року, належним чином не підтверджено матеріалами справи, зокрема схемою дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, у матеріалах справи відсутній акт огляду транспортного засобу, який зник з місця дорожньо-транспортної пригоди, з переліком наявних пошкоджень, а також відсутні докази пошкодження автомобілем марки «Опель», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 воріт та не зазначені власники пошкодженого майна, що має суттєве значення, оскільки з диспозиції статті 124 КУпАП слідує, що адміністративна відповідальність настає за порушення водіями транспортних засобів Правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження інших транспортних засобів, вантажів, шляхів, дорожніх та інших споруд чи іншого майна.

Отже, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності.

З огляду на встановлені судом обставини, протокол про адміністративне правопорушення від 28 липня 2024 року та схема місця ДТП від 28 липня 2024 року не є належними доказами, що підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Крім цього, сам по собі протокол не може бути доказом вчинення правопорушення, оскільки він містить опис обставин, які поліцейський вважав встановленими на час його складення. Вказаний протокол може підтверджувати вину порушника лише в сукупності з іншими матеріалами справи, перелік який визначено у статті 251 КУпАП.

Вказані вище невідповідності матеріалів в сукупності з поясненнями ОСОБА_1 викликають обґрунтовані сумніви у визнанні даного протоколу як допустимого доказу ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

За таких обставин, направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, та наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom) від 18 січня 1978 року п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України».

Отже, при розгляді справи не встановлено фактичних даних на спростування доводів особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові у справі №463/1352/16-а від 08 липня 2020 року у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Тобто, недоведеність вини прирівнюється до невинуватості особи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Жовтневий районний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.М.Семенова