ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2032/24

23 травня 2024 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Цвіркун О. С. розглянувшиматеріали,що надійшли від Відділення поліції № 2 Рівненського районного управління поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, ID картка № НОМЕР_1 від 27.11.2020 код органу 5613, за ч. 2 ст. 187 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2024 року до Костопільського районного суду Рівненської області із Відділення поліції №2 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області надійшли протоколи про адміністративні правопорушення серії ВАД №337419 від 09.04.2024, серії ВАВ №988969 від 01.04.2024, серії ВАД №337427 від 01.04.2024, серії ВАД №337426 від 01.04.2024, серії ВАВ №988970 від 08.04.2024, серії ВАД №337418 від 09.04.2024, серії ВАД №338330 від 09.04.2024, відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Згідно яких вбачається, що ОСОБА_1 , 10.03.2024 о 23 год. 46.хв.; 22.03.2024 о 223 год. 09 хв.; 25.03.2024 о 22 год. 33 хв.; 29.03.2024 о 22 год. 05 хв.; 03.04.2024 о 23 год. 02 хв. 07.04.2024 о. 05.год. 30 хв. під час перевірки був відсутній за місцем свого проживання, крім того, 30.03.2024 о 10 год. 00 хв. ОСОБА_1 не з`явився для реєстрації до Відділення поліції № 2 Рівненського районного управління поліції в Рівненській області, чим порушив правли адміністративного нагляду.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані ч.2 ст. 187 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається судом за відсутності належним чином повідомленої особи, якщо від неї не надійшло клопотань про відкладення розгляду справи.

Тому суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП вказує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, як один з доказів в справі про адміністративне правопорушення має містити усі дані, закріплені у ст. 256 КУпАП, для того, щоб він мав відповідну силу і щоб його неможливо було заперечувати.

По своєму призначенню адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд виходить з того, що при вирішенні питання про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення адміністративний протокол розглядається як доказ у сукупності з іншими доказами (поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, висновками експерта, речовими доказами, фотоматеріалами, тощо).

У матеріалах справи про адміністративні правопорушення немає належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 вчинив дії, які охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Крім того суд відзначає, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень (постанова Верховного Суду від 20.05.2020 р. у справі № 524/5741/16-а)

Норми ст.7 КУпАП вказують на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, в діях ОСОБА_2 не вбачається події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, а відтак у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.247 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 187 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд.

СуддяО. С. Цвіркун