Провадження № 3/127/4908/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року місто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Г.В., за участю прокурора Приходько Д.Є., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 29.06.2021 органом 0537, РНОКПП: НОМЕР_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді секретаря судового засідання Вінницького міського суду Вінницької області, являючись згідно з п. п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин, лише 06.04.2024 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився та надіслав на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою.

Так, вимогами ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Разом з тим, суд звертає увагу, що вказана справа неодноразово призначалась до судового розгляду, натомість ОСОБА_1 неодноразово направляв на адресу суду заяви про відкладення розгляду справи з тих чи інших причин.

У той же час КУпАП встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції.

Добросовісна участь особи у процесі вирішення справи щодо неї полягає в активній участі в її розгляді і недопущенні зловживань наданими правами.

Будучи обізнаним про перебування справи на розгляді у Вінницькому міському суді Вінницької області з 07.06.2024, ОСОБА_1 не подав жодних письмових заперечень та доказів для спростування складеного відносно нього. Протоколу.

Відтак, на думку суду, ОСОБА_1 зловживає своїми правами та умисно ухиляється від явки до суду, мотивуючи свою неявку хворобою, чим намагається затягнути розгляд даної справи, а тому дана позиція ОСОБА_1 розцінюється судом як така, що направлена на затягування судового розгляду.

З метою недопущення безпідставного відкладення судового розгляду на строк, який перевищує строк розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлений законом, з метою недопущення затягування справи, враховуючи практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків є правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; характер процесу та його значення для заявника (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004, тощо), а також приймаючи до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 по наявних матеріалах справи.

Приймаючи рішення про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , суд бере до уваги, що розгляд справи відкладався тричі за клопотаннями ОСОБА_1 , який зловживаючи своїми правами не вжив належних заходів для участі в судовому розгляді, вживаючи заходів до неодноразових відкладень судових засідань, що може мати своїм наслідком сплив строків давності притягнення до адміністративної відповідальності.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку, що права ОСОБА_1 порушені не будуть, оскільки останньому достеменно було відомо про розгляд вказаної справи.

Прокурор Приходько Д.Є. у судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення підтримала та просила суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, що надійшли до суду приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

У ході судового розгляду та відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 350 від 06.06.2024, встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді секретаря судового засідання Вінницького міського суду Вінницької області, являючись згідно з п. п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин, лише 06.04.2024 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до наказу № 253-к від 28.03.2023 керівника апарату суду Вінницького міського суду Вінницької області, ОСОБА_1 призначено на посаду секретаря судового засідання Вінницького міського суду Вінницької області з 29.03.2023.

Згідно з посадовою інструкцією ОСОБА_1 , дана посада відноситься до категорії посад «В» державної служби, з якою останній був ознайомлений.

Таким чином, відповідно до п. п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно наказу № 118-к від 06.02.2024 керівника апарату суду Вінницького міського суду Вінницької області, ОСОБА_1 звільнено з посади секретаря судового засідання Вінницького міського суду Вінницької області з 06.02.2024, за угодою сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у п. 1, п. п. «а» і «в» п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, які припиняються діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Таким чином, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати декларацію за період не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні) до 07.03.2024.

З роздруківки з публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій, вбачається, що ОСОБА_1 подав декларацію за період не охоплений раніше поданими деклараціями лише 06.04.2024 о 21:39 год., тобто несвоєчасно.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування у судовому засіданні не встановлені.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 був повідомлений під час перебування на посаді про необхідність подачі декларації, поважності причин несвоєчасного подання декларації суду не надав, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та є доведеними.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зі змісту ст. 33 КУпАП слідує, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, при вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд враховує обставини передбачені ст. 33 КУпАП, а тому приходить до переконання, що з метою попередження вчинення ним аналогічних правопорушень у майбутньому до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 40-1, 172-6, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: