Справа № 513/963/24
Провадження № 3/513/1160/24
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2024 року суддя Саратського районного суду Одеської області Миргород В.С., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кулевча Саратького району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 05 листопада 1998 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області, якому роз`яснено вимоги ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, клопотань не надходило, -

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 187 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 28 лютого 2024 року ОСОБА_1 продовжено адміністративний нагляд строком на шість з наступними обмеження, а саме: заборони виходу з будинку АДРЕСА_2 з 22 години до 05 години наступної доби, за винятком днів та годин роботи; заборони виїзду за межі Білгород-Дністровського району Одеської області без дозволу керівництва Відділення поліції № 1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області; явки на реєстрацію до Відділення поліції № 1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області за адресою: вул. І.Ліндла, буд. 42, смт Сарата, два рази на місяць, кожної першої та четвертої п`ятниці з 09 години до 11 години.

Постановою Саратського районного суду Одеської області від 29 січня 2024 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.187 КУпАП, з урахуванням ст. 36 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі 255,00 грн.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 882233, складеним ДОП ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Діордієвим С.М. 05 квітня 2024 року, ОСОБА_1 05 квітня 2024 року у період часу з 09 години до 11 години не з`явився на реєстрацію до ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, чим порушив встановлені у відношенні нього обмеження правил адміністративного нагляду.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №882258, складеним ДОП ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Подустом І.В. 26 квітня 2024 року, ОСОБА_1 26 квітня 2024 року у період часу з 09 години до 11 години не з`явився на реєстрацію до ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, чим порушив встановлені у відношенні нього обмеження правил адміністративного нагляду.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №882235, складеним ДОП ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Діордієвим С.М. 03 травня 2024 року, ОСОБА_1 03 травня 2024 року у період часу з 09 години до 11 години не з`явився на реєстрацію до ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, чим порушив встановлені у відношенні нього обмеження правил адміністративного нагляду.

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають порядок об`єднання справ про адміністративне правопорушення, які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою). Проте відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування кожної справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають порядок об`єднання справ про адміністративне правопорушення, які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою).

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію про захист прав і основоположних свобод людини від 04 листопада 1950 року і Протоколи 1,2,4,7,11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі Надточій проти України». П.33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

Враховуючи наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, зокрема, врегулювання порядку об`єднання справ в одне провадження, приходжу до висновку, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону - за правилами, закріпленими в КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень.

Вказані матеріали про адміністративне правопорушення складені у відношенні однієї особи та знаходяться у провадженні одного органу, уповноваженого на їх розгляд. У зв`язку з чим, на підставі ст.36 КУпАП вказані матеріали підлягають об`єднанню в одне провадження.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП протоколи про адміністративні правопорушення: серії ВАВ № 882233 від 05 квітня 2024 року, серії ВАВ № 882258 від 26 квітня 2024 року, серії ВАВ № 882235 від 03 травня 2024 року у відношенні ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне об`єднати в одне провадження під №3/513/1160/24, присвоїти справі №513/963/24.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справ повідомлений належним чином та завчасно. Зі складеними з приводу виявлених адміністративних правопорушень протоколами про адміністративне правопорушення порушник ознайомився, йому було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, а також ст.268 КУпАП, повідомлено, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що зроблено відмітка та поставлено підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Причину своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справ не подав.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 при повідомленні судом про місце і час розгляду справи, не з`явився у судове засідання, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколів про адміністративне правопорушення, клопотання про відкладення розгляду справ не подав, суд вважає, з метою запобігання на затягування їх розгляду та спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП, за необхідне розглянути справи у відсутність особи, щодо якої складено протоколи про адміністративне правопорушення на підставі наданих суду доказів.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно зі ст. 268 КУпАП справа розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.187 КУпАП, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ст.9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнаються протиправні, винні (умисні або необережні) дії або бездіяльність, які посягають на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, а також встановлений порядок управління і які тягнуть за собою застосування адміністративно-правових санкцій.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

В порядку ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Приписами ч. 2 ст. 38 КУпАП, передбачено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно з ч.6 ст.38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 38 КУпАП, суд враховує положення ст. 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Тобто, приписи 247 статті КУпАП є імперативними, і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Причому аналіз даної статті вказує, що такі обставини, як: відсутність події і складу адміністративного правопорушення; вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони, - можливо встановити лише шляхом розгляду справи по суті, та перевірки фактичних обставин.

Інші ж обставини, зазначені в ст.247 КУпАП встановлюються незалежно від фактичних обставин справи, в залежності від зазначеної конкретної обставини. Наприклад: смерті особи - свідоцтвом про смерть; неосудність - психіатричним висновком; недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку - свідоцтвом про народження; строків притягнення особи до відповідальності - закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених статтею 38 цього Кодексу, тощо.

Наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. При цьому, ст.247 КУпАП, не надає право органу, що здійснює адміністративне провадження його закрити, а зобов`язує його це зробити. Встановлення будь-якої обставини в рішенні суду після закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, може порушити право особи на справедливий суд, оскільки таке рішення буде прийнято на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного правопорушення.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується."

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 11 липня 2018 року (справа № 308/8763/15-а).

Датою вчинення адміністративних правопорушень у протоколах серії ВАВ №882233 від 05 квітня 2024 року зазначено 05 квітня 2024 року, серії ВАВ №882258 від 26 квітня 2024 року вказано 26 квітня 2024 року та серії ВАВ №882235 від 03 травня 2024 року зазначено 03 травня 2024 року, справи надійшли до суду 13 серпня 2024 року, тобто на момент надходження справи до суду та розгляду 21 серпня 2024 року строк накладення адміністративного стягнення закінчився.

Ураховуючи, що на момент розгляду справи закінчився строк, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП, то провадження в справі про адміністративне правопорушення належить закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого ст.38 КУпАП.

Керуючись ст.ст.38, п.7 ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати справи №513/963/24 (провадження №3/513/1160/24), №513/964/24 (провадження №3/513/1161/24), №513/965/24 (провадження №3/513/1162/24) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.187 КУпАП в одне провадження.

Об`єднаному провадженню присвоїти номер справи №513/963/24 (провадження №3/513/1160/24).

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.187 КУпАП закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Суддя В. С. Миргород