ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 33/818/1242/24 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

захисника - Кундіуса О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Кундіуса О.Ю. на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 червня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.06.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Постановою встановлено, що 28.05.2024 року о 09:30 год у м. Харкові по вул. Клочківській, 370, водій ОСОБА_1 керував транспортним BMW 526, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість, звужені зіниці очей, які реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі захисник Кундіус О.Ю. просить скасувати постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.06.2024 року стосовно ОСОБА_1 , а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що 28.05.2024 року ОСОБА_1 дійсно був зупинений працівниками поліції та йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, але останній повідомив поліцейським, що він повертається додому після нічного чергування з місця проходження військової служби, а тому виглядає втомленим, що було проігноровано працівниками поліції та в подальшому було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, апелянт зазначає, що 28.05.2024 року ОСОБА_1 пройшов огляд в КНП «Чугуївська центральна лікарня ім. М.І. Кононенка», за результатами якого видано висновок №243, з якого вбачається, що у його підзахисного ознак алкогольного сп`яніння не виявлено, а тому працівники поліції безпідставно було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Крім того, захисник ОСОБА_2 просив поновити йому пропущений строк апеляційного оскарження постанови судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.06.2024 року, посилаючись на те, що в судовому засідання в суді першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав та договір про надання правничої допомоги з ним було укладено лише 23.06.2024 року, а тому сторона захисту не мала можливості у строк, передбачений чинним законодавством, подати апеляційну скаргу.

Апелянт також зазначає, що тільки 09.07.2024 року йому було надана можливість ознайомитися з матеріалами цієї справи.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

За таких обставин, з метою належного дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення, - відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 .

В судове засідання в суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, але йому направлялася засобами поштового зв`язку судова повістка за адресою, що міститься в матеріалах цієї справи.

До початку апеляційного розгляду захисник Кундіус О.Ю. також повідомив, що ОСОБА_1 відомо про дату та час апеляційного розгляду, але він не зміг з`явитися до суду апеляційної інстанції через проходження військової служби, у зв`язку з чим захисник просив провадити апеляційний розгляд за відсутності його підзахисного, з яким узгоджена процесуальна позиція.

Крім того, належить врахувати, що захисник Кундіус О.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , є ініціатором апеляційного перегляду постанови судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.06.2024 року та він вважав за можливе провадити апеляційний розгляд за відсутності його підзахисного.

Більш того, до канцелярії Харківського апеляційного суду не надходило будь-яких клопотань від ОСОБА_1 про відкладення апеляційного розгляду справи.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Також, згідно з усталеною практикою Суду, учасники справи в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження; процесуальна бездіяльність скаржника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.

У цьому контексті суд також звертає увагу, що апеляційний перегляд здійснюється за апеляційною скаргою особи, яка її подала.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст. ст. 268, 294 КУпАП, а також з урахуванням думки захисника ОСОБА_2 , апеляційний суд дійшов висновку за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 , виходячи з відомостей, що є наявні в матеріалах цієї справи, та доводів поданої апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи захисника ОСОБА_2 , який підтримав свою апеляційну скаргу в повному обсязі, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5 Правил дорожнього руху.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що захисником Кундіусом О.Ю в своїй скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Переглядаючи оскаржувану судову постанову за доводами поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для її задоволення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху передбачена статтею 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується доказами, які суд першої інстанції безпосередньо дослідив під час судового розгляду та дав їм обґрунтовану оцінку в оскаржуваному судовому рішенні, а саме відомостям, що містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 224795 від 28.05.2024 року, в якому зазначено факт керування 28.05.2024 року о 09:30 год у м. Харкові по вул. Клочківській, 370, водієм ОСОБА_1 транспортним засобом та порушення ним вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, а саме відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я (а.с.1);

- відеозаписів (а.с.4), долучених до матеріалів справи (файли «export-eond4», «export-axhIO»), з яких вбачається, що на пості було зупинено транспортний засіб BMW 526, державний номерний знак НОМЕР_1 , та інших осіб, які б були поруч з цим автомобілем, окрім ОСОБА_1 , не було. Сам ОСОБА_1 також не заперечував, що керував цим транспортним засобом. В подальшому працівник поліції повідомив водія, що у нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим запитав у ОСОБА_1 , чи вживав останній наркотичні засоби або лікарські засоби, а також чи готовий пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Водій повідомив поліцейському, що він повертається з нічної зміни та не бажає нікуди їхати. Працівник поліції також зазначав, що вбачає у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідість (файли «export-eond4», починаючи з 04 хв. 45 сек.).

Крім того, з цього відеозапису (файли «export-eond4», починаючи з 04 хв. 10 сек., а також з 16 хв. 40 сек. відеозапису ) також вбачається, що працівники поліції вдруге запитує у ОСОБА_1 , чи готовий він проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, на що отримав відповідь від водія, що останній не бажає нікуди їхати. При цьому, поліцейський втретє запитав у ОСОБА_1 , чи готовий він проїхати до медичного закладу, на що також отримав відповідь від водія, що він не хоче цього робити (файли «export-eond4», починаючи з 18 хв. 40 сек. відеозапису).

На відеозаписі (файл «export-eond4», починаючи з 20 хв. 00 сек.) зафіксований факт спроби ОСОБА_1 домовитися з працівником поліції, на що він отримав відповідь, що протокол почали складати, після чого водій повідомив поліцейському, що він буде зараз «качаться», у нього є зв`язки скрізь та підписувати протокол не буде.

З відеозапису (файли «export-axhIO», починаючи з 34 хв. 40 сек. відеозапису) також вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено зміст протоколу, надано можливість надати письмові пояснення та відсторонено від керування. Також ОСОБА_1 зазначив, що відмовляється від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення;

- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 28.05.2024 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість; звужені зіниці очей, які реагують на світло; виражене тремтіння пальців рук (а.с.5);

- рапорті інспектора УПП в Харківській області Ігоря Батрака від 28.05.2024 року, в якому зазначено, що на стаціонарному пості було зупинено транспортний засіб BMW 526, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який мав ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога у закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився (а.с.7).

Аналізуючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, належить врахувати, що згідно відомостей висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №243 від 28.05.2024 року, який наданий стороною захисту, вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд у лікаря (фельдшера) лише у 16 год. 57 хв. 28.08.2024 року, за результатами якого не встановлено у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, а події, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 224795 та не оспорюється стороною захисту, відбувалися 28.05.2024 року о 09 год. 30 хв.

Крім того, апеляційний суд враховує вимоги ч.4 ст.266 КУпАП, згідно яких, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, а тому не бере до уваги відомості висновку №243 від 28.05.2024 року.

При цьому, відповідно до п.4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, (далі Інструкція) є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак наркотичного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Тобто, виявлення працівником поліції у водія ознак наркотичного чи алкогольного сп`яніння є його дискреційними повноваженнями, але суд може їх врахувати, якщо вони підтверджуються іншими доказами у справі.

Поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 224795 від 28.05.2024 року та у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 28.05.2024 року, було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість; звужені зіниці очей, які реагують на світло; виражене тремтіння пальців рук.

Отже, працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, від якого останній відмовився.

Більш того, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 та його захисником подавалася заява до правоохоронних органів щодо фальсифікації цих матеріалів справи або про перевищення працівниками поліції своїх повноважень при виконанні ними своїх службових обов`язків при складанні адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у порядку, передбаченому КПК України.

Також, належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою, але дії цієї посадової особи що їх складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 та захисником ОСОБА_2 не оскаржувалися, тобто останні не зверталися із скаргами на дії працівника поліції до його безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності в порядку, передбаченому ст.267 КУпАП.

Також стороною захисту не надано відомостей про, що останні зверталися до суду в порядку КАСУ на дії керівництва патрульної поліції, пов`язаних із перевіркою скарг щодо незаконних дій працівників поліції, при складанні ними адміністративного матеріалу у цій справі.

Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.

Отже, враховуючи вимоги ст.266 КУпАП, відсутність будь-яких скарг та заяв сторони захисту щодо дій працівників поліції під час проведення ними огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, а також складення ними протоколу та інших процесуальних документів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в письмових доказах, що долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції, а також відомостей висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №243 від 28.05.2024 року.

Враховуючи наявність зафіксованих відеокамерами поліцейських відомостей, у суду апеляційної інстанції відсутні правові та фактичні підстави ставити під сумнів відомості протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 224795 від 28.05.2024 року. Зазначені відомості походять з різних джерел, логічно та послідовно доповнюють та не суперечать один одному, що свідчить про їх об`єктивність.

Крім того, в своїй апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду захисник Кундіус О.Ю. пояснив, що ОСОБА_1 дійсно зупиняли працівники поліції 28.05.2024 року та останні запропонували його підзахисному пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, але ОСОБА_1 не погоджувався пройти огляд через те, що він повертався з нічного чергування та поспішав додому.

Тобто, зазначені апеляційні доводи захисника не спростовують висновки суду першої інстанції щодо керування 28.05.2024 року о 09:30 год у м. Харкові по вул. Клочківській, 370, водієм ОСОБА_1 транспортним засобом BMW 526, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння та відмови останнього від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я.

Крім того, суд зазначає, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Отже, доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання захисника на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника Кундіуса О.Ю. задовольнити, поновивши йому процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 червня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника Кундіуса О.Ю. залишити без задоволення.

Постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 червня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков