Провадження № 3/470/417/24
Справа № 470/769/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2024 року с-ще Березнегувате

Суддя Березнегуватського районного суду Миколаївської області Луста С.А.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , секретаря Обуховської Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Березнегувате адміністративну справу, яка надійшла від СПД № 1 ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в

Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Висунськ Березнегуватського району Миколаївської області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , одруженого, дітей малолітніх на утриманні не маючого, працюючого водієм в амбулаторії загальної практики та сімейної медицини с.Висунськ, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу серії ААД № 480469, 20 серпня 2024 року о 10 години 40 хвилин по дорожньому сполученню між селом Висунськ Березнегуватської ОТГ та селищем Березнегувате Баштанського району Миколаївської області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "Opel Combo", реєстраційний номер НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміни, не вибрав безпечну швидкість руху та допустив зіткнення з трактором МТЗ 82.1.26, реєстраційний номер НОМЕР_3 , з причепом, реєстраційний номер НОМЕР_4 , що належать фермерському господарству "Перлина", який рухався на зустріч під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.2.3 "б" ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив, що правила дорожнього руху не порушував і в даній дорожньо-транспортний пригоді винен водій трактора ОСОБА_2 , оскільки саме він повинен був зупинитися або з`їхати на узбіччя проїжджної частини, коли їхав йому назустріч, що останній не зробив, внаслідок чого сталася вказана дорожньо-транспортна пригода.

Дослідивши докази у справі суддя доходить наступного.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Нормою ч.1 ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Так диспозицією статті 124 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» та п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 ПДР України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, вислухавши думку учасників судового процесу, суддя доходить висновку про відсутність доказів, які б свідчили, що порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що спричинило дорожньо транспорту пригоду, а тому в його діях не вбачаться складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Так допитаний в якості потерпілого ОСОБА_2 суду пояснив, що саме водій транспортного засобу "Opel Combo" ОСОБА_1 винен у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, оскільки він виїхав йому назустріч, не зупинився та не пропустив його, при цьому пояснив, що ширина причепу трактора, яким він керував складає 3,1 метри, а він був завантажений насінням соняшнику.

Однак, зі схеми місця ДТП та фотознімків долучених до протоколу суддею встановлено, що автомобіль «Opel Combo» після зіткнення знаходився безпосередньо на правому узбіччі проїжджої частини, місце зіткнення знаходиться безпосередньо біля лівої частини автомобіля, а трактор з причепом знаходиться на середині проїжджої частини, що узгоджується з поясненням, наданим в судовому засіданні ОСОБА_1 про з`їзд ним на узбіччя проїжджої частини та не здійснення будь-яких дій ОСОБА_2 , щодо уникнення зіткнення.

Крім того з вказаної схеми вбачається, що ширина проїжджої частини, де сталася ДТП, складає 5,0 м., ширина причепу трактора за його технічними характеристиками та поясненням ОСОБА_2 , складає 3,1 метра, а ширина автомобіля медичної допомоги, за технічними характеристиками, складає 1,68 м., тобто зіткнення транспортних засобів відбулося на смузі руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , а тому його дії не свідчать про порушення п. 2.3. «б» ПДР України та не перебувають у причинному зв`язку з наслідками, що настали.

За вимогами пунктів 13.3 та 13.4 ПДР України під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху. Якщо зустрічний роз`їзд утруднений, водій, на смузі руху якого є перешкода чи габарити транспортного засобу, яким він керує, заважають зустрічному руху, повинен дати дорогу.

Статтею 62 ч.3 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі N 463/1352/16-а.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі "Аллене де Рібемон проти Франції" від 10.02.95 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21.07.2011 у справі "Коробов проти України" ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

Згідно п.2 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі п.1 ст.247 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги через Березнегуватський районний суд Миколаївської області.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя С. А. Луста