Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 3/733/1182/24
Єдиний унікальний №733/1713/24
Постанова

Іменем України

26 серпня 2024 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Карапиш Т.В., при секретарі Щур О.П., розглянувши матеріали справи, що надійшли від ВП № 2 (м. Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої в АДРЕСА_1 , пенсіонерки, РНОКПП: НОМЕР_1 , за ч. 2 ст. 89 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

01 серпня 2024 року близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 допустила жорстоке поводження зі своїми домашніми тваринами в кількості 14 шт. виду коза, так як не забезпечує останніх їжею, не здійснює доїння, в місці їх утримання неналежні санітарні норми та відсутнє харчування, чим завдає їм фізичного болю та страждань, чим порушила ст.ст. 7,9,10 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження».

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с. 21).

Положення ч. 1 ст. 268 КУпАП, відповідно до яких визначено випадки обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не містять ст. 89 КУпАП, а тому у даному випадку участь ОСОБА_1 при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення, що складений відносно неї за ч. 2 ст. 89 КУпАП, не є обов`язковою.

Згідно із ст.1 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» жорстоке поводження з тваринами знущання над тваринами, у тому числі безпритульними, що спричинило мучення, завдало їм фізичного страждання, тілесні ушкодження, каліцтво або призвело до загибелі, нацьковування тварин одна на одну та на інших тварин, вчинене з хуліганських чи корисливих мотивів, залишення домашніх та сільськогосподарських тварин напризволяще, у тому числі порушення правил утримання тварин.

Правилами ст. 4 Закону закріплено, що поводження з тваринами ґрунтується, зокрема, на таких принципах: жорстоке поводження з тваринами є несумісним з вимогами моральності та гуманності, спричиняє моральну шкоду людині; забезпечення умов життя тварин, які відповідають їх біологічним, видовим та індивідуальним особливостям; право власності та інші речові права на тварин у разі жорстокого поводження з ними можуть бути припинені відповідно до цього Закону; відповідальність за жорстоке поводження з тваринами; утримання і поводження з домашніми тваринами без мети заподіяння шкоди як оточуючим, так і самій тварині.

Відповідно до ст. 7 Закону, умови утримання тварин повинні відповідати їх біологічним, видовим та індивідуальним особливостям. Умови утримання тварин повинні задовольняти їх природні потреби в їжі, воді, сні, рухах, контактах із собі подібними, у природній активності та інші потреби. Кількість тварин, що утримуються, обмежується можливістю забезпечення їм умов утримання відповідно до вимог цього Закону. Місце утримання тварин повинно бути оснащено таким чином, щоб забезпечити необхідні простір, температурно-вологісний режим, природне освітлення, вентиляцію та можливість контакту тварин із природним для них середовищем. Утримання тварин у дитячих закладах допускається за умови забезпечення постійного догляду за тваринами відповідно до вимог цього Закону.

Згідно ст. 7 Закону, особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана забезпечити домашній тварині необхідні умови, що відповідають її біологічним, видовим та індивідуальним особливостям, відповідно до вимог цього Закону; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм експлуатації жилого приміщення, де утримується домашня тварина (місце постійного утримання), та норм співжиття.

Статтею 18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» визначені загальні правила поводження з тваринами, що виключають жорстокість. Так, при поводженні з тваринами не допускається: використання оснащень, інвентарю, що травмують тварин; примушування тварин до виконання неприродних для них дій, що призводять до травмувань; нанесення побоїв, травм, отруєння тварин; використання тварин в умовах надмірних фізіологічних навантажень тощо. При проведенні больових процедур обов`язкове застосування знеболюючих препаратів. Даною статтею забороняється: розведення тварин з виявленими генетичними змінами, що спричиняють їм страждання; розведення тварин зі спадково закріпленою агресивністю; примушування до нападу одних тварин на інших, у тому числі при тестуванні тварин; проведення генетичних змін на тваринах; застосування до тварин фармакологічних та механічних засобів допінгу, вчинення інших дій чи бездіяльність, що суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження.

Частиною другою статті 89 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за жорстоке поводження з тваринами - знущання над тваринами, у тому числі безпритульними, що спричинило їх мучення, завдало їм фізичного болю, страждань, але не призвело до тілесних ушкоджень, каліцтва чи загибелі, залишення тварин напризволяще, а також інші порушення правил утримання та поводження з тваринами, вчинені стосовно двох і більше тварин.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони тваринного світу, що регулюються зокрема, Законами України «Про тваринний світ»; «Про захист тварин від жорстокого поводження»; «Про ветеринарну медицину»; «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення»; «Про захист населення від інфекційних хвороб».

Безпосереднім об`єктом є встановлений порядок поводження з тваринами.

Предметом посягання є тварини, що знаходяться на волі, в напіввільних умовах або тримаються у неволі.

Зі змісту диспозиції вказаної норми вбачається, що об`єктивною стороною зазначеного правопорушення є знущання над тваринами, що спричинило їх мучення, завдало їм фізичного болю, страждань, але не призвело до тілесних ушкоджень, каліцтва чи загибелі, залишення тварин напризволяще, а також інші порушення правил утримання та поводження з тваринами.

Стаття 32 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» визначає, що органи Національної поліції здійснюють нагляд за дотриманням порядку вигулу домашніх тварин (собак) у громадських місцях та вживають відповідних заходів у разі порушення законодавства про порядок поводження й утримання домашніх тварин.

Факт вчинення даного правопорушення ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 01 серпня 2024 року серії ВАД 184118 (а.с. 2); копіями письмових пояснень свідків ОСОБА_2 (а.с. 3), ОСОБА_3 (а.с. 4), ОСОБА_4 (а.с. 5), ОСОБА_5 (а.с. 6), ОСОБА_6 (а.с. 7), ОСОБА_7 (а.с. 8), ОСОБА_8 (а.с. 9-10), з яких видно, що ОСОБА_1 має більше 14 кіз, але не має облаштованого місця для їх утримання, не здійснює доїння, не годує їх, а коли їде з міста то залишає їх без нагляду, їжі та води, які ходять громадськими місцями м. Ічня без нагляду власниці; відеозаписом фіксації правопорушення (а.с. 19).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 89 КУпАП: жорстоке поводження з тваринами - знущання над тваринами, у тому числі безпритульними, що спричинило їх мучення, завдало їм фізичного болю, страждань, але не призвело до тілесних ушкоджень, каліцтва чи загибелі, залишення тварин напризволяще, а також інші порушення правил утримання та поводження з тваринами, вчинені стосовно двох і більше тварин.

Санкцією ч.2 ст. 89 КУпАП передбачено накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб, з конфіскацією тварини, якщо перебування тварини у власника становить загрозу для її життя або здоров`я.

Відповідно до ст.313 КУпАП, постанови про конфіскацію предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, та грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, виконуються державними виконавцями в порядку, встановленому законом.

Згідно з п.2 ч.1 ст.3 ЗУ «Про виконавче провадження», примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, постанов судів у справах про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження», під час пред`явлення виконавчого документа до виконання подаються у разі виконання рішення про конфіскацію майна згідно з постановою суду копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна.

Отже, до протоколу про адміністративне правопорушення, за вчинення якого санкцією частини статті передбачено стягнення у виді конфіскації майна (тварини), особа, яка його склала, зобов`язана долучити протокол вилучення майна (тварини), що підлягає конфіскації, або довідку про відсутність такого майна (тварини).

В матеріалах справи відносно ОСОБА_1 відсутній протокол опису тварин, які підлягають конфіскації, матеріали справи не містять жодних відомостей про огляд та вилучення тварин кіз у кількості 14 шт., місця та особи (організації), у якої перебуває тварина, що, в свою чергу, перешкоджає виконанню судового рішення в частині конфіскації тварини.

Крім того, положеннями ст.265-5 КУпАП передбачено, що за наявності підстав вважати, що власником тварини вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді конфіскації тварини, особа, уповноважена на складання протоколу про адміністративні правопорушення відповідно до статей 88-1, 89 та 154 цього Кодексу, тимчасово вилучає тварину до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення. Про тимчасове вилучення тварини складається протокол або робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Однак, до протоколу не долучено доказів виконання працівниками поліції вимог ст. 265-5 КУпАП та п. 15 Розділу ІІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої 06.11.2015 наказом МВС України №1376, а саме протоколу про тимчасове вилучення тварин, із зазначенням про те, яку саме тварину вилучено, її індивідуальних ознаки, та місця куди її поміщено до розгляду справи.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, ообу, яка притягається до адмінвідповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність і приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, без конфіскації тварин. Суд вважає, що в даному випадку саме такий вид адміністративного стягнення, враховуючи вищевикладені обставини, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлена у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01 січня 2024 року складає 605 грн. 60 коп. Докази згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір» на підтвердження звільнення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору відсутні.

На основі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 89 ч. 1, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 89 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень 00 копійок без конфіскації тварин.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (отримувач: ГУК в Черніг.обл/тг м. Ічня/22030101, , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), № рах. (IBAN) UA0025669, код класифікації доходів бюджету: 22030101).

Згідно ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: штраф в подвійному розмірі, тобто 10200 гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ічнянський районний суд Чернігівської області на протязі 10 днів з дня її винесення.

Суддя Т. В. Карапиш