Справа № 309/2169/24
Провадження № 3/309/747/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2024 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Піцур Я.Я., секретар судового засідання Сабадош Л.О., за участю особи, яка притягається адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Іляшкович Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 11 квітня 2024 року близько 20 години 20 хвилин в м.Хуст по вул. І.Франка-Німецька керував автомобілем «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, що не реагують на світло). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Захисником Іляшкович Н.В. подано заперечення на протокол, якому просить провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення. Вказує, що 11.04.2024 ОСОБА_1 з сім`єю знаходився біля свого автомобіля на вул. Німецька та збиралися їхати у справах. Автомобіль був припаркований і в цей час підійшли працівники поліції та попросили документи. Після виконання їх вимог, поліцейський ствердив, що ОСОБА_1 перебуває під впливом наркотичних речовин і запропонував поїхати з ним до Хустської РЛ для проходження огляду. ОСОБА_1 наркотичні речовини не вживав, був абсолютно тверезим, мав об`єктивні причини вважати, що Хустська РЛ не є тим органом, який має право проводити лабораторні дослідження на стан сп`яніння особи, та не об`єктивно проводить такі дослідження, що стверджено постановою Хустського районного суду від 22.03.2023 у справі №309/1019/23, а тому просив направити його до іншого найближчого закладу охорони здоров`я, якому надано право на проведення такого огляду. Також неодноразово наголошував, що рух на автомобілі не розпочинав, автомобілем не керував, а тому підстав для його перевірки не має. Не зважаючи на це, поліцейський наполегливо схиляв його щоб він відмовився від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, після чого склав на нього протокол. Протокол складено з грубим порушенням. Так, ОСОБА_1 не був присутнім при складанні протоколу, йому не було належно роз`яснено права, не забезпечено право на адвоката, не вручено копію протоколу. Також у його присутності не складалося письмове направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. На відеозаписі не видно жодних ознак наркотичного сп`яніння, які вказані у протоколі. Також не було залучено двох свідків, які є обов`язковими при відмові від проходження огляду. Також ОСОБА_1 не було відсторонено від керування ТЗ. Що стосується відеозапису, то такий місить 4 файли: з 20:25:21 до 20:29:46; з 20:34:05 до 20:36:27; з 20:41:30 до 21:02:22, та відеореєстратора іншого працівника поліції з 20:51:53 до 20:55:40. Згідно протоколу саме правопорушення вчинено 20:20, тобто відеофіксація розпочалася не в момент початку виконання службових обов`язків. Таким чином працівники поліції не надали безперервного відеозапису, що може свідчити про те, що відеозапис змінювався чи коригувався, а тому фрагменти відеозапису не можуть бути належними та допустимими доказами. Однак найголовнішим є те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, а знаходився біля нього, тобто нівелюється сама підстава для його перевірки. Не доводить факт керування ним ТЗ і постанова за ч.1 ст. 126 КУпАП, позаяк ОСОБА_1 заперечує, що така постанова взагалі при ньому складалася, примірник постанови йому вручено не було, така винесена о 21:12, тобто після складання протоколу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , який працює на посаді поліцейського СРПП Хустського РУП та складав протокол відносно ОСОБА_1 , суду пояснив, що він був на патрулюванні і побачили автомобіль, який повернув з вул. І.Франка на вул. Німецька не увімкнувши покажчик повороту. Водієм був ОСОБА_1 і в нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме тремтіння рук та почервоніння очей. Було запропоновано пройти огляд у лікарні на що ОСОБА_1 заяви, що не буде, бо вважає, що в м.Хуст лікарня не може це робити. Це пропонувалося йому неодноразово. При цьому ОСОБА_1 не хотів виходити з автомобіля та і дати можливість провести поверхневий огляд. А тому протокол він складав у своєму службовому автомобілі.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , який проживає по сусідству з ОСОБА_1 , суду пояснив, що він ішов у магазин на вул.Німецькій, і бачив, що ОСОБА_1 стояв біля припаркованого автомобіля. Потім коли вийшов з автомобіля, то бачив як поліцейська машина заїхала з вул. І.Франка на вул. Німецьку і припаркувалася біля нього.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснила. що вона сиділа з подругою на балконі в будинку по вул. Німецька, 3. Бачила, яка ОСОБА_1 заїхав з вул. І.Франка та зупинився неподалік та вийшов з автомобіля. Через деякий час, десь біля 5 хв, до них під`їхали поліцейські, на той момент ОСОБА_1 стояв біля автомобіля.

В судовому засідання ОСОБА_1 пояснив, що того дня, десь за 20-30 хв до приїзду поліції, він під`їхав до місця де все відбувалося, привіз із дружиною дитячі речі, по АДРЕСА_2 він взагалі не їхав. Коли під`їхала поліція він якраз сідав у автомобіль. Попросили права і техпаспорт, він дав. Патрульний ОСОБА_2 сказав йому, що є ознаки сп`яніння і запропонував їхати у лікарню. Він загалом відмовився їхати у Хустську лікарню оскільки, вважає її неналежним закладом, також додав що він не хотів їхати, оскільки це запропонував поліцейський ОСОБА_2 , якому він не довіряє. Потім поліцейський у своєму автомобілі склав протокол, однак копії протоколу йому не надав. Він хотів їхати. Однак йому сказали авто залишити на місці і йти пішки. Він з дружиною пішов додому, а авто забрав його батько.

Захисник ОСОБА_5 просила закрити провадження у справі за відсутністю складу правопорушення. Звертає увагу на те, що вказані у запереченні недоліки створюють обґрунтований сумнів у доведеності вини ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП- адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч.1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову осіб, які керують транспортними засобами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан наркотичного сп`яніння, оформлення результатів такого огляду регулюються Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735), та Порядком № 1103.

Відповідно до пунктів 4 розділу І «Загальні положення» Інструкції №1452/735 ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п.12 розділу ІІ «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» Інструкції № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом 8 Порядку № 1103 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

А згідно п.10 Порядку №1103 огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), тестів на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини лабораторним дослідженням.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме:

- протоколом серії ААД №657774 від 11.04.2024 року;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду;

- направленням водія на огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 11.04.2024, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від огляду;

- матеріалами відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що працівник поліції неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у Хустській РЛ на що ОСОБА_1 чіткої відповіді не давав, а лише стверджував, що Хустська РЛ не є таким закладом який може проводити відповідний огляд, і рішення суду з цього приводу.У подальшому, о 20:52 ОСОБА_6 на чергове прохання працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння чітко відмовився від проходження такого огляду, додавши при цьому, що Хустська РЛ не є таким закладом який може проводити відповідний огляд;

- а також показами допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

При цьому з приводу усіх доводів заперечення на протокол, суд зазначає наступне.

Так щодо доводів про те, що немає доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то з цього приводу суд зазначає, що допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , який складав протокол відносно ОСОБА_1 , чітко ствердив, що він був на патрулюванні і побачили автомобіль, який повернув з вул. І.Франка на вул. Німецька не увімкнувши покажчик повороту. Водієм був ОСОБА_1 і в нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме тремтіння рук та почервоніння очей.

Під час розгляду справи судом не встановлено даних про те, що у поліцейського СРПП Хустського РУП ОСОБА_2 , були підстави для обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення - такі дані в матеріалах справи також відсутні.

При цьому покази свідка ОСОБА_2 загалом не суперечать та не спростовуються показами інших свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Так, свідок ОСОБА_4 ствердила, що бачила, яка ОСОБА_1 заїхав з вул. І.Франка та зупинився неподалік та вийшов з автомобіля. Через деякий час, десь біля 5 хв, до них під`їхали поліцейські. Тобто вказаний свідок також підтвердила факт керування ОСОБА_1 автомобілем незадовго до того, як до нього під`їхала поліцейська машина.

Покази ж свідка ОСОБА_3 теж не суперечать та узгоджуються з показами свідка ОСОБА_4 , з урахуванням, що такий свідок не бачив моменту коли під`їхала поліцейська машині, оскільки перебував у той час у магазині.

При цьому пояснення ОСОБА_1 про те, що він під`їхав до того місця десь за 20-30 хв, а також, що він не їхав по вул. І.Франка, суперечать указаним показам, а тому оцінюються судом критично та не беруться до ваги.

На думку суду та обставина, чи зупиняли працівники поліції ОСОБА_1 безпосередньо після порушенням ним ПДР, чи він сам зупинився безпосередньо до того як поліцейська машина під`їхала до нього не має якогось вирішального значення в аспекті визначення поняття керування при застосуванні приписів ч.1 ст. 130 КУпАП. Визначальним є те, чи дійсно мало місце керування водієм ТЗ незадовго до того, як працівники поліції виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння, і вказана обставина матеріалами справи встановлена.

Відтак суд відхиляє доводи сторони захисту про те, що немає доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та вважає, що у даному випадку працівник поліції вправі був ставити питання про проходження ОСОБА_1 , медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відсутність же постанови про притягнення ОСОБА_1 за порушення ПДР (ст. 122 КУпАП) не є визначальним та не може бути підставою для закриття провадження у справі.

Щодо підстав для відмови від проходження огляду, то з цього приводу суд зазначає наступне.

Суд констатує, що об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, у цій справі складає саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, і для підтвердження наявності цієї об`єктивної сторони уповноваженій особі на складання протоколу достатньо встановити саме факт відмови особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння і надати докази на підтвердження цього факту.

І зазначені обставини судом установлені.

При цьому суд відхиляє посилання захисника ОСОБА_5 про те, що відео не вбачаються ознаки наркотичного сп`яніння, оскільки такі ознаки не завжди можуть бути зафіксовані на відеозапису з огляду на їх специфіку, особливо зважаючи на те, що у даному випадку подія мала місце пізню пору доби (коли смеркалося). Натомість у протоколі чітко зазначені відповідні ознаки наркотичного сп`яніння і їх наявність чітко підтвердив допитаний у судовому засіданні патрульний ОСОБА_2 .

Також слід зазначити наступне.

Абзацами другим та четвертим частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з положеннями статті 52 цього Закону одним із таких органів державного контролю є Національна поліція.

Відповідно до абзацу третього частини другої статті 16 вказаного Закону водій зобов`язаний виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах його компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, з подальшими змінами, встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним з таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Дотримання водієм транспортного засобу процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції є його обов`язком.

З чого сліду, що ОСОБА_1 зобов`язаний був пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння саме на вимогу працівника поліції, чого зроблено ним не було. Відмовитися від проходження такого огляду він теоретично мав право лише за наявності якихось виключних обставин, які б взагалі унеможливлювали такий огляд.

Свою відмову від проходження огляду ОСОБА_1 мотивує тим, що він вважає, що Хустська РЛ не є тим закладом, який може проводити такий огляд посилаючись при цьому також на постанову Хустського районного суду від 22.03.2023 у справі №309/1019/23. Однак суд констатує, що у мотивувальній частині вказаної постанови жодним чином не вказано Хустська РЛ не є тим закладом, який може проводити відповідний огляд, а відтак посилання ОСОБА_1 на неї є недоречним. Інших якихось доказів, які б могли підтвердити таку позицію ОСОБА_1 матеріали справи не містять. При цьому суд враховує також п.12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735, яким чітко передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, і таким закладом даному випадку є саме Хустська РЛ.

Відтак відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не ґрунтується на якихось об`єктивних чинниках, якихось виключних обставин, які б взагалі унеможливлювали такий огляд матеріалами справи не встановлено, а тому працівниками поліції правомірно складено протокол відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Щодо посилання на відсутність безперервного відеозапису, то суд констатує, що як визнав сам ОСОБА_1 у судовому засіданні після перегляду таких відеозаписів, у ті періоди часу (4 хв та 5 хв), які не зафіксовані на жодному з відеозаписі, нічого особливого не відбувалося, події відбувалися аналогічні тим, що зафіксовані на відеозаписах, зокрема він сидів у автомобілі, працівники поліції просили дати відповідь чи буде він проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння, при цьому якимось чином на нього не тиснули. Відтак не встановлено, що у незафіксовані на відеозаписах періоди часу працівниками поліції міг вчинятися якийсь тиск на ОСОБА_1 , що могло спотворити його волевиявлення на відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. А тому вказані недоліки на думку суду є незначними, та самі по собі не можуть бути підставою для закриття провадження у справі.

Відносно посилання на те, що протокол повинен був складатися у присутності двох свідків, то таке не ґрунтується на приписах п. 8 Порядку № 1103.

Підлягають відхиленню і доводи проте, що ОСОБА_1 не було належно роз`яснено права, не забезпечено право на адвоката, оскільки з відеозапису вбачається, що працівник поліції неодноразово вказував, що у разі відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на нього буде складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, і при цьому ОСОБА_1 жодного разу не вказував, що потребує правової допомоги адвоката.

Всі інші доводи сторони захисту (невручення ОСОБА_1 протоколу та направлення на проходження медичного огляду), то такі не впливають на висновок суду щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП і самі по собі не можуть бути підставою для закриття провадження у справі.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, суддя доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву».

При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Відтак, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме - відмова осіб, які керують транспортними засобами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 33 КУпАП України передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КпАП України та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обираючи стягнення для ОСОБА_7 враховую відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і саме таке стягнення слід накласти на нього.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 130, 283-285, 287, 291, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Хустського

районного суду: Піцур Я.Я.