Справа № 387/508/24
Номер провадження по справі 3/387/394/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2024 року смт Добровеличківка

Суддя Добровеличківського районного суду Кіровоградської області Майстер І. П.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП № 2 (смт Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , притягувався до адміністративної відповідальності постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06.12.2023 за ч. 1 ст. 130 КпАП України, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,-

за ч. 2 ст. 130 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 повторно протягом року після вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, 12.04.2024 о 22 годині 25 хвилин керував транспортним Hyundai Tucson д.н.з. НОМЕР_2 , в с. Липняжка по вул. Сергія Дядечка, 23, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу "Drager Alcotest 6810", результат огляду 1,90 ‰.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся вчасно та належним чином.

Захисник Лабовкін О.О. надав до суду письмові пояснення у яких зазначив, що його підзахисний ОСОБА_1 свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнає повністю, щиро розкаюється та просить суд слухати справу без його участі, оскільки останній перебуває на військовій службі. Також просив суд застосувати відносно нього мінімальну санкцію за ч. 2 ст. 130 КпАП України у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами та вилучення транспортного засобу. Крім того, від захисника ОСОБА_2 надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а саме службової характеристики ОСОБА_1 від 15.08.2024.

Суд дослідив наявні докази та дійшов до таких висновків.

Відповідно до вимог п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 2 статті 130 КпАП України передбачає настання адміністративної відповідальності за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ст.ст. 7, 254, 279 КпАП України, суд здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення та вирішує питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення складеного щодо неї.

Відповідно до п. 27 Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КпАП України несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується тестом №8009 за результатами продуття Аlcotest 6810, в якому зазначено, що у ОСОБА_1 встановлено 1,90 ‰, що також підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Суд також враховує оглянутий відеозапис від 12.04.2024 на якому видно, що ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу працівниками поліції не заперечував факт керування автомобілем та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, результат огляду продуття у прилад Drager показав 1,90‰, щодо якого ОСОБА_1 не заперечував.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії БАД №901074 від 12.04.2024, працівниками поліції притягнуто ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 4 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КпАП України.

Згідно зі ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, враховуючи, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КпАП України, а тому є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

При обрані ОСОБА_1 виду та міри адміністративного стягнення, судом враховується особа правопорушника, ступінь його вини. Обставина, що пом`якшує відповідальність, щире каяття. Обставини, що обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

Відповідно до санкції ч.2 ст. 130 КпАП України, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією даної частини статті, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Суд зазначає, що вказаний вид стягнення, що визначений законодавцем, як основний, так і додатковий є безальтернативним.

У цьому разі, загальні засади призначення адміністративного стягнення (ст.33 КпАП України) не наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення - у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. Тобто у цій справі ця функція за своєю правовою природою не є дискреційною.

Законодавство про адміністративні правопорушення, на відміну від Закону України про кримінальну відповідальність, не передбачає накладення адміністративного стягнення більш м`якого, ніж передбачено законом.

Разом з тим, суд зазначає, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 отримавши посвідчення водія, зобов`язався дотримуватися Правил дорожнього руху України та був достовірно обізнаний з можливістю притягнення його до відповідальності у разі недотримання цих правил.

Враховуючи викладене, суд вважає, що для досягнення визначеної в ст.23 КпАП України мети адміністративного стягнення: виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, накладення додаткового стягнення у виді позбавлення права керуванням транспортними засобами є необхідним.

Таким чином, суд вважає доцільним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 130, 252, 280, 283, 284 КпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок за розгляд справи про адміністративне правопорушення: (отримувач коштів: ГУК у місті Києві/місто Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у відповідності до ст.ст. 307, 308 КпАП України, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання 30.11.2024.

Постанова судді може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду на протязі 10 днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.

Суддя Добровеличківського

районного суду

Кіровоградської області І. П. Майстер