Провадження 3/127/3484/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбаченач. 1 ст. 130 КУпАП.

14.04.2024 поліцейським взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП капралом поліції Тронцем М.С. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 708751. З даного протоколу вбачається, що «13.04.2024 о 23 год. 45 хв. у м. Вінниця, по 1-му кілометру Барського шосе, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Tacuma, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Проводилась безперервна відеофіксація», тим самим ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотання про відкладення судового засідання не надходило. Водночас, в засідання з`явився захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Смірнов С.М.

Тому, враховуючи вищевикладене, а також положення ст. 268 КУпАП, суд постановив провести розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за участю її захисника.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Смірнов С.М. вину свого підзахисного в інкримінованому йому правопорушенні не визнав. Зазначив, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами підстав, які б давали право працівникам поліції здійснити зупинку транспортного засобу ОСОБА_1 . З долучених до матеріалів справи відеозаписів не вбачається повідомлення поліцейським, який склав протокол про адміністративне правопорушення, свого службового звання, імені та причин зупинки транспортного засобу, вручення водієві письмового направлення на медичний огляд, а також складання протоколу в присутності двох свідків. Крім того, з наданих працівниками поліції відеозаписів не вбачається ознак перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Також працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що на думку захисника підтверджує безпідставність інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення. Враховуючи наведене, захисник ОСОБА_1 адвокат Смірнов С.М. просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, надавши суду відповідні письмові заперечення.

Клопотання про забезпечення та/або витребування доказів, виклик свідків тощо від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до суду не надходили.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Смірнова С.М., дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

З відеозаписів з нагрудних камер поліцейських - ID реєстратори 470723 та 472991 наявних в матеріалах справи і досліджених судом в ході розгляду справи (надалі відеозаписи), вбачається, що 13.04.2024 о 23 год. 45 хв. у м. Вінниці по 1-му кілометру Барського шосе сталася ДТП, транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Викликані на місце ДТП працівники поліції склали протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 124 і ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «Chevrolet Tacuma», д.н.з. НОМЕР_2 .

Вищевказане узгоджується з інформацією, викладеною у рапорті поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП капрала поліції М. Тронц, наявного в матеріалах справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

З ЄДРСР, доступ до якого є публічним, встановлено, що постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2024 по справі № 127/13497/24, яка набрала законної сили 28.06.2024, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні ДТП, яка сталася 13.04.2024 о 23 год. 45 хв. у м. Вінниці по 1-му кілометру Барського шосе, відповідальність за що передачена ст. 124 КУпАП ізастосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

З вищевказаного судового рішення вбачається, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення визнав.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є: по-перше - керування транспортним засобом, а по-друге - перебування в стані сп`яніння. Відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Управління транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв незалежно від того, керує особа транспортним засобом, що рухається своїм ходом або за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим із моменту, коли він почав рухатися.

Отже, судом встановлено, що 13.04.2024 о 23 год. 45 хв. у м. Вінниці по 1-му кілометру Барського шосе ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet Tacuma», д.н.з. НОМЕР_2 .

Будь-яких інших належнихта допустимих доказів, які б спростовували даний факт, матеріали справи не містять.

Таким чином доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Смірнова С.М. щодо відсутності причин зупинки транспортного засобу, відсутності порушення водієм будь-яких ПДР, а також керування ОСОБА_1 транспортним засобом, спростовуються встановленими у справі вищевказаними обставинами.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає адміністративна відповідальність.

Як вбачається з відеозаписів, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, під спілкування з працівниками поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, які були йому озвучені (час запису ID реєстратора 472991 - 00 год. 02 хв., 00 год. 15 хв.).

Також з відеозаписів чітко вбачається порушення у ОСОБА_1 мови та поведінка, що не відповідає обстановці.

Судом встановлено, що 13.04.2024 о 23 год. 45 хв. у м. Вінниці по 1-му кілометру Барського шосе ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet Tacuma», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння.

Підпункт «а» пункту 2.9 ПДР України прямо та категорично забороняє керувати транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, п. 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (надалі Інструкція), визначено ознаки алкогольного сп`яніння, якими є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно із п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Судом встановлена наявність правової підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (зі змінами) (надалі Порядок), огляд проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

-лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У відповідності до п. 1 і п 6 розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених п. 3 розділу І цієї Інструкції ознак алкогольного сп`яніння, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, на місці зупинки транспортного засобу.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (п. 7 розділу І Інструкції).

У матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з п. 4 розділу ІІІ Інструкції, метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Диспозиція ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за «відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння».

Таким чином, за буквальним змістом ст. 266 КУпАП, встановленим порядком огляду водія на стан сп`яніння є пропозиція поліцейського пройти огляд.

З відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 поліцейським неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, роз`яснено порядок проведення огляду на стан сп`яніння та наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння; ОСОБА_1 неодноразово категорично відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а також й в медичному закладі (час запису ID реєстратора 472991 00 год. 01 хв. 00 год. 03 хв.). Крім того, із відеозаписів вбачається пропозиція ОСОБА_1 працівникам поліції «домовитись» (час запису ID реєстратора 472991 00 год. 04 хв.; час запису ID реєстратори 470723 00 год. 20 хв.).

Суд враховує, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на обґрунтовану вимогу поліцейського є обов`язком водія.

Всі досліджені у справі докази вказують, що водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, тому заперечення захисника ОСОБА_1 адвоката Смірнова С.М. в цій частині є необґрунтованими.

Вищевказане підтверджується відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, наявними в матеріалах справи і дослідженими судом в ході розгляду справи.

Таким чином, судом встановлено, що водій транспортного засобу ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим, поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису було складено протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначено ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, як те передбачено п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, та ст. 266 КУпАП.

Твердження захисника ОСОБА_1 адвоката Смірнова С.М. про те, що огляд поліцейським на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів було проведено без присутності свідків, суд до уваги не приймає, оскільки такий огляд було зафіксовано на відео. Нормами ч. 2 ст. 266 КУпАП чітко передбачено можливість проведення такого огляду без свідків в разі застосування технічніх засобів відеозапису. Виключно в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Таким чином, відмовившись від проведення огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є самостійним складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, дії ОСОБА_1 за вищевказаним фактом охоплюються складом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З відеозаписів та матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений з протоколом про адміністративне правопорушення, підписав його та отримав відповідну копію.

Посилання адвоката Смірнова С.М. на те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортного засобу, не є доказом відсутності вини у вчиненні правопорушення. Невчинення працівником уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, визначених ст. 266 КУпАП дій, спрямованих на відсторонення особи, яка керує транспортним засобом і щодо якої є підстави вважати, що вона перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, від керування транспортним засобом, жодним чином не може вказувати на відсутність факту правопорушення, а може свідчити лише про неналежне виконання службових обов`язків працівником поліції.

Щодо доводів захисника ОСОБА_1 адвоката Смірнова С.М. про наявність в матеріалах двох однакових відеозаписів, які не містять визначених інструкцією «ознак», то такі спростовуються наявними і дослідженими в ході розгляду справи відеозаписами.

Так, відеозаписи здійснені на два відеореєстратора (ID реєстратори 470723 та 472991) і наявність на записі двох файлів обумовлена саме цим.

Досліджені в ході розгляду справи відеозаписи не змінюють відомостей та даних в тій частині, які були надані для дослідження суду, та узгоджуються з іншими доказами у справі в їх сукупності, не спростовують встановлені судом факти.

Як випливає зі змісту ст. 266 КУпАП, істотна для кваліфікації правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП часова позначка обчислюється годинами, тому доказування даного правопорушення не вимагає фіксування процесуальних дій з точністю саме до конкретних хвилин/секунд.

Крім того, суд звертає увагу на те, що докази у справі оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доводи, висловлені як письмово, так і усно захисником ОСОБА_1 адвокатом Смірновим С.М., судом розцінюються як намагання правопорушника уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та такими, що не впливають на склад адміністративного правопорушення.

Докази, що містяться в матеріалах справи у своїй сукупності, не викликають сумніву що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, будучи причетним до ДТП під час керування 13.04.2024 о 23 год. 45 хв. у м. Вінниці по 1-му кілометру Барського шосе транспортним засобом «Chevrolet Tacuma», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до переконання в тому,що ОСОБА_1 винний у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 708751 від 14.04.2024, відмовою ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння, зафіксованою в протоколі із застосуванням технічних засобів відеозапису, рапортом поліцейського Тронца М. від 14.04.2024, та відеозаписами з нагрудних камер поліцейських.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачає альтернативний вид адміністративного стягнення. Водночас, судочинство повинно відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення має на меті не тільки кару, а й виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, і запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, а при його призначенні, згідно із ст. 33 КУпАП, суд повинен ураховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, має бути призначено стягнення, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових правопорушень. Відповідно до принципів співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

Судом враховано, що в діях ОСОБА_1 вбачається грубе порушення порядку користування правом керування транспортними засобами. Хоча дії ОСОБА_1 і не призвели до настання суспільно небезпечних наслідків, проте, будучи водієм особа несе певні обов`язки, за порушення яких настає відповідальність. Водночас судом враховано, що ОСОБА_1 був причетний до скоєння ДТП. Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2007 року справа «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства»).

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

У свою чергу справедливість, як одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Враховуючи характер скоєного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, забезпечуючи при цьому належну рівновагу, тобто пропорційність між метою судового рішення та його негативними наслідками для прав, свобод та інтересів осіб, суд прийшов до переконання за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Суд прийшов до висновку, що у даній справі вищевказане стягнення є необхідним та достатнім.

Відповідно до ч. 1 ст. 401 КУпАП і п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.

На підставі викладеного та керуючись п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 1, 9, 23, 24, 30, 33-35, 38, ч. 1 ст. 401, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 251, 268, 277, 280, 283-285, 287-289, 294, 3171 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, та стягнути з нього штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання, у порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу, та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: