ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1227/24 Справа № 175/9558/23 Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж. М. Суддя у 2-й інстанції - Акуленко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Акуленко В.В., при секретарі Кулініч Ю.А., за участю захисника Воронка В.В., який діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції, апеляційну скаргу захисника на постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 605,60 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, 15 жовтня 2023 року о 00-43 год. у м. Краматорськ по вулиці Українська біля будинку 23 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Kangoo державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння (тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Огляд на стан сп`яніння проводити відмовився. Порушення зафіксовано на нагрудний відео реєстратор. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП

На вказане рішення захисник Воронко В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді відносно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи. На відео відсутні відомості, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Вказує, що автомобіль Renault Kangoo державний номер НОМЕР_1 був припаркований біля будинку де мешкає ОСОБА_1 . Протокол про адміністративне правопорушення не є доказам вини ОСОБА_1 у скоєнні вказаного правопорушення

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2. 5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Тобто, для визначення складу даного правопорушення необхідно встановити чи керувала особа, що притягується до адміністративної відповідальності транспортним засобом, законність запропонованого їй порядку огляду та сам факт відмови.

Згідно з вимогами ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Так, факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується відповідним протоколом, відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, відмовився від пропозиції пройти на місці огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних засобів, а саме газоаналізатор Драгер.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 безумовно наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність дій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Він отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних в них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта з приводу того, що ОСОБА_1 було безпідставно зупинено поліцейськими, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до відеозапису з бодікамери поліцейських ОСОБА_1 було зупинено 15.10.2023 року о 00-43 годин під час дії в Донецькій області комендантської години, коли рух транспортних засобів забороняється.

Контроль дотримання комендантської години мешканцями населеного пункту покладається військовим комендантом на спеціально виділені для цієї мети комендантські патрулі, до складу яких входять поліцейські Національної поліції України, військовослужбовці ЗС України та можуть залучатися військовослужбовці Національної гвардії України та державної прикордонної служби України.

У разі порушення комендантської години, комендантський патруль та правоохоронці можуть, серед іншого, зупиняти транспорт, перевіряти у громадян, у тому числі водіїв, документи, а в разі потреби, проводити огляд транспортних засобів, особистих речей та багажу.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що в даному випадку дії працівників поліції були законні, вони діяли в межах Закону України «Про Національну поліцію» оскільки завданнями поліції є забезпечення публічної безпеки і порядку, охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності.

Доводи апелянта з приводу того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а знаходився поруч, спростовуються відеозаписом з бодікамери робітника поліції, з якої вбачається що ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобіля, після зупинки транспортного засобу співробітниками поліції він вийшов з автомобіля, перебуваючи на місці водія.

Крім того, не знайшли свого твердження і доводи захисту, про знаходження автомобіля Renault Kangoo державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 напроти його будинку, оскільки він був зупинений біля будинку № 23 по вул.Українська, а згідно протоколу про адміністративне правопорушення він мешкає за адресою АДРЕСА_2 .

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд зазначає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших об`єктивних доказів не може слугувати доказом винуватості, але спростовуючи доводи захисту, зазначає, що всі докази в сукупності, які містяться в матеріалах справи, є достатніми для доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи, що судом не встановлено недотримання працівниками поліції вимог КУпАП при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, суддя, оцінивши кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, визнав їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність достатньою для того, щоб дійти висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 ПДР України.

Досліджені апеляційним судом матеріали справи та відеозапис, є інформативними і не вказують на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції відносно ОСОБА_1 .. Поліцейськими роз`яснені права, підстави для проходження огляду на стан сп`яніння і наслідки відмови від його проходження.

Таким чином, постанова судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою. Підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Постанову судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2024 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Воронка В.В. без задоволення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя