ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/945/24
Номер провадження 3/292/700/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року с-ще Пулини

Суддя Червоноармійського районного суду Житомирської області Лотуга В.Ф., розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділення поліції №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с.Видумка Червоноармійського району Житомирської області,

громадянина України, з неповною освітою, одруженого, не працюючого,

зареєстрованого та проживаючого по

АДРЕСА_1 , особа з інвалідністю 3-ї групи,

не військовозобов"язаного, ідентифікаційний номер НОМЕР_1

за ч.2 ст.164-16 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 перебуваючи за місцем свого проживання 28.08.2024 здійснював продаж самогону за ціною 70 грн. за 0,5 л., чим займався видами господарської діяльності щодо яких є спеціальна заборона, встановлена ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", порушення вчинене повторно протягом року.

Дії особи кваліфіковані працівниками поліції, як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164-16 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що горілку не продає і самогонку за місцем проживання не виготовляє. Є особою з інвалідністю 3-ї групи, а співмешканка 2-ї групи, а тому на його прохання, ОСОБА_2 допомагає їм по господарству за що останнього пригощає горілкою. 28.06.2024 дав ОСОБА_2 0,5 л. горілки за те, що він допомагав йому по господарству і жодних грошових коштів у ОСОБА_2 за це не брав. Після складання протоколу, ОСОБА_2 йому повідомив, що працівники поліції заставили його написати пояснення про те, що він продав горілку. Зазначив, що горілку купує в м.Житомирі для власних потреб та пригощає осіб, які йому допомагають по господарству.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення (ст.251 КУпАП) є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до протоколу, він складений дільничим офіцером поліції СДОП відділу превенції Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області Бохман С.Ю., щодо правопорушення вчиненого на території Житомирського району. Однак, до протоколу не додано підтверджуючих документів про те, що поліцейський у встановленому порядку був уповноважений виконувати свої обов`язки на території іншого району, яка підвідомча ВП № 4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.

З п.7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376, вбачається, що не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол підписано особою, стосовно якої його складено.

У той же час, в порушення вимог Інструкції, у протоколі мається виправлення у написанні частини статті, якою передбачено вчинення правопорушення ОСОБА_1 Внесенні виправлення підписом правопорушника та відповідальної особи не засвідчені та причин внесення таких виправлень не зазначено.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції вказані вимоги порушені.

У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення 28.08.2024, тоді як даний протокол складений 02.07.2024, а місця вчинення правопорушення та особа, якій продано самогон, не вказано.

З диспозиції ч.2 ст.164-16 КУпАП, яка інкримінується ОСОБА_1 , адміністративна відповідальність передбачена за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони були пов`язані з отриманням доходу у великих розмірах або вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке саме правопорушення.

Згідно диспозиції ч. 1 ст.164-16 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій, (статті, частини статей, пункти) відповідного закону, які регулюють заняття видами даної господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Згідно ч.1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування.

Відповідно до ст. 15 Закону, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Як вбачається зі ст. 17 даного Закону у разі порушення його норм посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством. До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів.

Системне тлумачення Закону дає підстави дійти висновку, що роздрібна торгівля тютюновими виробами та алкогольними напоями дозволяється лише суб`єкту господарювання і за наявності у нього ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами або алкогольними напоями.

Зважаючи на викладене, адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 164-16 КУпАП настає для особи, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке саме правопорушення, а істотною ознакою адміністративного правопорушення за вказаною нормою є не тільки факт здійснення господарської діяльності, а й систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

У той же час, матеріали справи не містять інформації про те, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не зареєстрований, як суб`єкт господарювання і не має відповідних дозвільних документів, які і не доведено систематичного характеру відповідних дій ОСОБА_1 .

Таким чином, з огляду на той факт, що у протоколі про адміністративне правопорушення при викладі обставин вчинення правопорушення відображено лише факт торгівлі самогоном, що мав місце 28.08.2024, тобто у майбутньому, а не систематичну діяльність, яка має здійснюватися протягом певного періоду часу, суддя приходить до переконання, що одиничний факт здійснення торгівлі самогону не утворює складу правопорушення, передбаченого ст.164-16 КУпАП.

Долучені до матеріалів справи письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не можуть свідчити про наявність в діях ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення, так як не вбачається жодних даних, які б свідчили про самостійність, регулярність та тривалість діяльності, отримання від такої прибутку, оскільки у матеріалах справи відсутні докази про вилучення коштів та предмету торгівлі.

Крім того, важливим елементом, який має бути встановлений в даній категорії справ - це наявність у рідині, яку продає особа, вмісту спирту, проте в матеріалах справи відсутнє експертне дослідження рідини (висновок спеціаліста тощо), яку, за версією працівників поліцію, збував ОСОБА_1 , а відтак у суду відсутні достатні дані вважати, що останній здійснювала торгівлю алкогольними напоями.

Також, на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбачене ч.2 ст.164-16 КУпАП не долучено доказів, які вказують, що ОСОБА_1 протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке саме правопорушення.

З рішень Європейського суду з прав людини ("Малофеєв проти Росії" та "Карелін проти Росії") вбачається, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Дослідивши надані матеріали справи, вважаю, що у них відсутні належні, достатні та допустимі докази про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.164-16 КУпАП.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суддя приходить до висновку, що провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.283 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 з ч.2 ст.164-16 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Червоноармійський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В. Ф. Лотуга