Провадження № 33/824/1598/2024 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

28 травня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю: іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - потерпілого ОСОБА_1 , його представника Білика Г.І. , особи, провадження у справі щодо якої закрите ОСОБА_3 , захисника Шевчука А.А., розглянувши справу за спільною апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 та його представника Білика Г.І. на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2024 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2024 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 10 грудня 2023 року о 12 год. 12 хв. в м. Борисполі Київської області по вул. Київський шлях, 153-б, водій ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати транспортним засобом, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкоди та небезпеки іншим учасникам дорожнього руху. В результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Renault Megane Scenic», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який виконував маневр розвороту. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

У апеляційній скарзі потерпілого ОСОБА_1 та його представника Білика Г.І. вказано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказав на те, що постанова винесена із порушенням норм процесуального та матеріального права, обставини справи з`ясовані неповно, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. На переконання апелянта, місцевий суд дійшов помилково висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, а також що водій ОСОБА_1 , не дотримався вимог п.10.4 Правил дорожнього руху. Вказав на те, що вина ОСОБА_3 підтверджена наявними в матеріалах справи доказами, а саме: рапортом; схемою місця події; світлинами, на яких зафіксовано пошкодження транспортних засобів; письмовими поясненнями водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , за якими можливо встановити механізм виникнення ДТП, який свідчить про порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.10.1 Правил дорожнього руху. Наведені докази об`єктивно узгоджуються між собою, однак їх не правильно покладено в обґрунтування постанови суду від 05 лютого 2024 року. Окрім цього, відповідно до фактичних обставин справи, водій ОСОБА_1 для виконання розвороту вліво наблизився до пункту перехрестя вулиць Київський Шлях та Чернишевського на невеликій швидкості, включив лівий покажчик повороту для виконання маневру розвороту, впевнився, що він не створює небезпеки чи перешкод іншим учасникам дорожнього руху. При цьому, в попутному напрямку на безпечній відстані рухався автомобіль, під керуванням ОСОБА_3 , який бачив, що в автомобілі, під керуванням ОСОБА_1 , включений лівий покажчик повороту й автомобіль розпочав виконувати маневр. Попри цю обставину, ОСОБА_3 , збільшив швидкість керованого ним автомобіля, що чітко зафіксовано камерою спостереження та розпочав виконувати маневр обгону автомобіля «Renault Megane Scenic», але не врахувавши швидкість керованого ним автомобіля, дорожню ситуацію, яка виникла, допустив зіткнення автомобілів. За вказаних обставин в діях водія ОСОБА_1 відсутні порушення вимог п.10.4 Правил дорожнього руху. Просив постанову скасувати та визнати винним ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

потерпілого ОСОБА_1 та його представника Білика Г.І. , які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи і просили скаргу задовольнити;

особи, провадження у справі щодо якої закрите ОСОБА_3 та його захисника Шевчука А.А., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, доводи цієї скарги вважали не обґрунтованими, просили відмовити у зволення скарги, а постанову суду першої інстанції залишити без змін;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 632782 від 10.12.2023 року, ОСОБА_3 у вину було поставлено порушення вимог п. 10.1 ПДР України, яким на водія покладається обов`язок забезпечити безпеку руху та не допущення створення перешкод або небезпеки іншим учасникам руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, та порушення п. 12.1 ПДП України, яким регламентуються вибір водієм безпечної швидкості руху та умови за яких повинна ця швидкість вибиратись.

Дослідивши зібрані у справі докази суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про не доведеність того, що ОСОБА_3 було допущене порушення вимог як п.10.1 ПДР України, так і п.12.1 ПДР України. Зокрема, зібраним у справі доказами не доведено те, що ОСОБА_3 у дорожній обстановці, яка передувала зіткненню автомобілів, розпочинав рух, змінював напрямок руху чи здійснював перестроювання. Тобто, зібрані у справі докази не указують на існування дорожньої ситуації та дій водія ОСОБА_3 , які регламентуються п.10.1 ПДР України, що указує на відсутність у його діях порушень вимог цього пункту ПДР України. Матеріалами справи також не доведена та обставина, що водієм ОСОБА_3 була обрана така швидкість руху, яка не забезпечувала безпеку дорожнього руху, а також те, що зіткнення транспортних засобів відбулося внаслідок не обрання ОСОБА_3 такої швидкості руху, яка би відповідала вимогам п.12.1 ПДР України.

Судом апеляційної інстанції був переглянутий відеозапис, зроблений за допомогою камери спостереження, на якому зафіксована як дорожня обстановка, яка передувала ДТП, так і безпосередньо подія ДТП. Апеляційний суд звертає увагу на те, що достовірність цього відеозапису та об`єктивність відображення на ньому обставин ДТП учасниками судового розгляду не оспорюється. Перегляд цього відеозапису приводить апеляційний суд до переконання про правильність висновків суду першої інстанції про невідповідність дій водія ОСОБА_1 вимогам п. 10.4 ПДР України. Так, даний відеозапис дає обґрунтовані підстави стверджувати про те, що водій ОСОБА_1 виконував маневр розвороту (про такий маневр зазначає сам ОСОБА_1 ) не з крайнього лівого положення на проїзній частині. У випадку виконання розвороту із такого положення, відповідно до вимог п. 10.4 ПДР України, водій ОСОБА_1 зобов`язаний був надати перевагу у русі водіям, які рухалися у попутному напрямку, у тому числі і автомобілю під керуванням ОСОБА_3 . Із цього відеозапису вбачається і те, що автомобіль під керуванням водія ОСОБА_3 безпосередньо перед зіткненням рухався по прямій і не виконував будь-яких маневрів у тому числі і пов`язаних із перестроюванням чи зміною напрямку руху. Незначна зміна напрямку руху цього автомобіля виникала після виникнення небезпеки для його руху внаслідок виконання маневру водієм ОСОБА_1 , що судом апеляційної інстанції розцінюється як намагання водія ОСОБА_3 уникнути зіткнення шляхом виконання такого маневру.

Сукупність указаних обставини указує на відсутність у діях водія ОСОБА_3 порушень вимог п.10.1 та п.12.1 ПДР України, що у свою чергу свідчить про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Висновки суду першої інстанції у цій частині відповідають вимогам закону, є належним чином обґрунтованими та вмотивованими.

Апеляційна скарга не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого судом першої інстанції рішення. Усі доводи апеляційної скарги спростовуються фактичними обставинами, які встановлюються зазначеним вище відеозаписом події ДТП із яких безспірно встановлено те, що водій ОСОБА_1 маневр розпороту/повороту ліворуч виконував не із крайнього лівого положення, а у момент виконання цього маневру створив небезпеку для руху автомобіля під керуванням ОСОБА_3 , який до виникнення небезпеки для його руху рухався по прямій, напрямку руху не змінював, будь-яких маневрів не виконував.

На думку апеляційного суду, жодним доказом, зібраним у цій справі, не доводиться вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а зазначеним вище відеозаписом ця вина прямо спростовується, що указує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги.

Постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2024 року щодо ОСОБА_3 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - потерпілого ОСОБА_1 та його представника Білика Г.І. залишити без задоволення.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2024 року щодо ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Ігнатюк