Справа № 603/368/24
Провадження № 3/603/239/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" липня 2024 р. м. Монастириська:

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіяна І. М. розглянувши матеріали, що надійшли від сектору поліцейської діяльності №1 (м.Монастириська) відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово не працюючого, притягувався до адміністративної відповідальності 07.03.2024 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та 18.03.2024 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП

- за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

30.05.2024 року близько 15 год 00 хв, ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем раніше спільного проживання, що в АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до колишньої дружини ОСОБА_2 , яке виражалось у нецензурній лайці, образливому чіплянні, погрозах, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю потерпілої (Справа №603/368/24).

Окрім цього, 30.05.2024 року близько 18 год 10 хв, ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання колишньої дружини, що в АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до колишньої дружини ОСОБА_2 , яке виражалось у нецензурній лайці, образливому чіплянні, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю потерпілої (Справа №603/395/24).

ОСОБА_1 вину в інкримінованих йому правопорушеннях визнав повністю у вчиненому розкаявся, просить суд суворо його не карати.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку вчинення домашнього насильства та за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, вчинених особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 цієї статті.

Незважаючи на визнання ОСОБА_1 своєї вини, його вина у вчиненні вищевказаних правопорушень підтверджується належними та допустимими доказами, що були предметом перевірки в судовому засіданні.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень пов`язаних із вчиненням домашнього насильства підтверджується такими засобами доказування:

-даними, встановленими в протоколі про адміністративне правопорушення від 03.06.2024 року серії ВАД №223990;

-даними, встановленими в протоколі про адміністративне правопорушення від 14.06.2024 року серії ВАД №540030;

-письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 30.05.2024 року, які містяться в матеріалах справ;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 30.05.2024 року, які містяться в матеріалах справи та згідно яких останній визнав, що конфліктував із своєю дружиною та обзивав її нецензурною лайкою.

Оцінюючи встановлені судом обставини та аналізуючи вимоги законодавства, що регулюють спірні правовідносини суд констатує таке.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, суб`єктом цього адміністративного правопорушення є особа, якій виповнилося 16 років, і яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 цієї статті, а саме вчинила будь-які дії фізичного, психологічного чи економічного характеру саме до одного із членів своєї сім`ї (домашнє насильство), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що:

-домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

-психологічне насильство (саме такий вид домашнього насильства, інкримінований ОСОБА_1 ) - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення насильства психологічного характеру особою яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 цієї статті (Справи: №603/368/24, №603/395/24).

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно із ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд, керуючись ст. 33 КУпАП, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, пом`якшуючі обставини щире розкаяння у вчиненому, обтяжуючі обставини повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, дійшов висновку про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави, що передбачено санкцією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Саме таке стягнення на переконання суду буде співмірним вчиненому діянню, узгоджуватиметься з принципами доцільності, справедливості та невідворотності відповідальності та відповідатиме меті адміністративного стягнення.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 33, 34, ч. 2 ст. 173-2, ст.ст. 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) грн 00 коп штрафу в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Штраф підлягає добровільній сплаті порушником протягом п`ятнадцяти днів.

У відповідності до ч. 2 ст. 308 КУпАП в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян