Справа № 214/5568/24
П О С Т А Н О В А
Іменем України
09 серпня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Кривого Рогу, громадянство - України, не одруженого, маючого середню освіту, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

16.06.2024 о 11:11 год. ОСОБА_2 , перебуваючи в приміщенні кіоску, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , здійснював провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкт господарювання, без отримання ліцензії на продаж тютюнових виробів, а саме: цигарок, чим порушив Закон України №222-VIII від 29.06.2024 «Про ліцензування видів господарської діяльності», Закону України №481/95-ВР від 22.01.2024 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, документів, підтверджуючих поважність неявки до суду не надав, будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направляв, причини неявки суду невідомі.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими права.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_2 на підставі наявних доказів, що не суперечитиме ст.268 КУпАП.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, яка підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №177171 від 16.06.2024, в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, що мало місце о 11:11 год. 16.06.2024 (а.с.1);

-рапортом складеним працівником поліції від 16.06.2024, який узгоджується із відомостями зазначеними у протоколі (а.с.2);

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 16.06.2024 (а.с.3);

-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 16.06.2024 (а.с.4);

-протоколом особистого огляду, огляду та вилучення речей, документів від 16.06.2024, згідно якого вилучено у ОСОБА_2 70 (сімдесят) пачок цигарок без марок акцизного податку (а.с.5);

-фототаблицею до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №177171 від 16.06.2024 (а.с.6);

-квитанцією за №221 від 18.06.2024, зберігання в камері збереження речових доказів ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, тютюнових виробів у кількості 70 (сімдесят) шт. (а.с.8).

Відповідно до статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.19 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання мають право без обмежень самостійно здійснювати господарську діяльність, що не суперечить законодавству. Суб`єкти господарювання підлягають державній реєстрації відповідно до цього Кодексу та закону.

Факт набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою здійснюється шляхом проведення державної реєстрації також особи як фізичної особи-підприємця, що регламентовано Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», із внесенням відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною 22 ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" встановлено що, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин, а для малих виробників виноробної продукції алкогольних напоїв без додавання спирту: вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових), тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Відповідно до ч.1 ст. 164 КУпАП провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №177171 від 16.06.2024, поясненнями ОСОБА_2 в яких він зазначає, що дійсно здійснював продаж тютюнових виробів без марок акцизного податку, при цьому не будучи зареєстрованим як фізична особа-підприємець, протоколом огляду, в якому детально описано тютюнові вироби у кількості 70 шт., які не мали марок акцизного сбору та обставини, за якими здійснювалася торгівля ними.

Виходячи з наведеного, з дотриманням визначених ст.ст.245, 280 КУпАП вимог суд всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідивши письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, за ознаками: порушення порядку провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Обираючи вид і міру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, що посягає на суспільні відносини у сфері господарської діяльності, його суспільну небезпечність, особу ОСОБА_2 який вину у вчиненні правопорушення визнав, відповідно до письмових пояснень, з огляду на відсутність обставин, які б обтяжували відповідальність, вважає за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією в дохід держави вилучених предметів торгівлі, що буде справедливим, достатнім та оправданим метою застосування.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 33, 40-1, 164 ч.1, 245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Предмети вчинення адміністративного правопорушення, а саме тютюнові вироби без марок акцизного збору у загальній кількості 70 шт., а саме: 20 пачок цигарок «Прима» 30 пачок цигарок «Astru», 20 пачок цигарок «Two cap», які було вилучено, опечатано працівниками поліції 18.06.2024 у ОСОБА_2 та передано на зберігання до ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області згідно з квитанцією №221 від 18.06.2024 конфіскувати в дохід держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілою протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. Згідно зі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя О.І. Євтушенко