Провадження № 3/522/5983/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Чорнуха Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 164 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено суддю Чорнуху Ю.В.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 108733 від 22.06.2024, вбачається, що 22.06.2024 о 09 год. 30 хв., за адресою: м. Одеса, вул. Розкидайлівська 39, гр. ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність без дозвільних документів, а саме паркував авто за грошову винагороду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У судове засідання 21.08.2024 ОСОБА_1 з`явився, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. У судовому засіданні пояснив, що іноді може допомагати людям паркуватись, оплати від людей не вимагає. Клопотання та заяви не подавав.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознайомлена у судовому засіданні з правами згідно ст. 268 КУпАП України.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов таких висновків.

Згідно ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП) завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Приписи ст. 7 КУпАП визначають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Суд враховує, що є неприпустимим спрощений підхід до судового розгляду справ про адміністративне правопорушення та ігнорування прав осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України зауважив на тому, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 2-3 п. 4 рішення Великої Палати Конституційного Суду України у справі від 26.02.2019 року № 1-р/2019).

Верховний Суд в п. 39 постанови від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, провадження № К/9901/21241/18, зробив наступний правовий висновок про те, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 164 КУпАП, провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП є бланкетною, тобто такою, що відсилає до інших норм (правил). Тому є обов`язковим посилання у протоколі про адміністративне правопорушення на конкретні норми (правила), які порушені. Натомість у протоколі серії ВАД № 108733 від 22.06.2024 не міститься посилання на конкретні норми (правила) що були порушені ОСОБА_1 .

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями (ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 ЦПК України некомерційне господарювання - це самостійна систематична господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання, спрямована на досягнення економічних, соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку.

У постанові Верховного Суду від 6 жовтня 2020 року у справі № 826/14391/16 дійшов висновку, що підприємницькою діяльністю можна вважати сукупність постійно або систематично здійснюваних дій щодо виробництва матеріальних і нематеріальних благ, реалізації товарів, виконання робіт або надання послуг з метою отримання прибутку. Аналізуючи ознаки, притаманні підприємницькій діяльності, з урахуванням положень статей 42 та 55 ГК, Верховний Суд констатував, що можна зробити висновок про те, що підприємницька діяльність передбачає систематичне прийняття особою самостійних рішень щодо здійснення операцій, спрямованих на отримання прибутку, що супроводжується прийняттям взятих на себе ризиків, пов`язаних з такою діяльністю. Верховний Суд послався на роз`яснення в пункті 4 постанови Пленуму Верховного України «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» від 25.04.2003 № 3, згідно з якими під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

З викладеного вбачається, що характерною ознакою правадження господарської діяльності є систематичність.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складанн протоколі про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 108733 зазначено про паркування авто ОСОБА_1 лише одноразово - 22.06.2024. Ні протокол про адміністративне правопорушення, ні інші матеріали справи не містять відомостей та доказів, з яких можливо було б встановити систематичний характер діяльності ОСОБА_1 .

При цьому, суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним достатнім доказом винуватості особи в інкримінованому порушенні, оскільки викладені у ньому обставини вчинення особою діяння мають підтверджуватися сукупністю інших належних та допустимих доказів, які в даній справі відсутні.

Отже, дослідивши усі обставини справи в їх сукупності та оцінюючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчиненого діяння не підтверджені належними та допустимими доказами. Відповідно, не доведено поза розумним сумнівом наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 1 п. 3 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП, виносить постанову про закриття справи.

За таких обставин, враховуючи відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповіджальність за яке передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП, наявні підстави для закриття провадження у справі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст 23, 164, 247,250-252,280,283,284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за № 522/11867/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10-ти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Юлія ЧОРНУХА