Провадження № 33/801/712/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ан О. В.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В. В., з участю секретаря судового засідання Литвина С.С., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Ковальова Вадима Олеговича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 25 липня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

У постанові суду зазначено, що 19 травня 2024 року о 17:21 в м. Вінниці по вул. Добролюбова, 86, водій ОСОБА_1 керував т/з «Опель Астра» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився зі застосуванням приладу Drager ALCOTEST 7510, результат позитивний результат 0,31 проміле. Велася безперервна відеофіксація.

При ухваленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 доведена належними та допустимими доказами.

Не погодившись із вказаною постановою суду, адвокат Ковальов В. О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність постанови суду першої інстанції, просить її скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що з результатом огляду ОСОБА_1 погодився, пояснив працівникам поліції, що пив пиво, однак у судовому засіданні повідомив, що пиво було безалкогольне.

Окрім того перед зупинкою ОСОБА_1 вживав сильногазований напій «Дюшес» торгової марки «Караван» та сливовий сік і тому тест міг дати помилку. Так, у інструкції до приладу Драгер 7510 зазначено застереження: «Не починайте тест раніше ніж через 15 хвилин після вживання алкоголю. Справжні залишки алкоголю в роті можуть призвести до неправильних показань. Вони можуть залишатися після вживання ароматних напоїв (наприклад, фруктових соків), спиртовмісних аерозолів для освіження рота, ліків і крапель, а також після відрижки і блювоти. У цьому випадку також почекайте не менше 15 хвилин. Полоскання ротової порожнини водою або безалкогольними напоями не може замінити необхідний часовий інтервал перед проведенням вимірювань.

ОСОБА_1 був зупинений о 17:21 год., а тест на наявність алкоголю у повітрі, що видихається пройшов о 17:27 год., саме через три хвилини після зупинки транспортного засобу, при цьому працівники патрульної поліції не поцікавилися чи вживав він будь-що саме перед зупинкою транспортного засобу щоб пересвідчитися чи не вплинуть дані обставини на показники Драгеру.

Також згідно розділу Технічне обслуговування Алкотест Драгер 7510 посібника користувача зазначено, що інтервалом технічного обслуговування даного вимірювального пристрою є кожні шість місяців перевірка його точності. Згідно квитанції яка роздрукована за наслідками проведення тестування ОСОБА_1 зазначена дата останнього градуювання, а саме 09.11.2023 року, останній день використання даного вимірювального засобу згідно посібника користувача настав 09.05.2024 року. Тест неповіреним вимірювальним засобом був проведений 19.05.2024 року, а тому працівники патрульної поліції використовуватися його не мали право.

Суд вказані обставини не дослідив, при винесенні постанови не надав їм належної оцінки, що в свою чергу потягнуло винесення незаконного рішення, яким ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності- адвокат Ковальов В. О. апеляційну скаргу підтримав з посиланням на викладені у ній підстави.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив, а тому згідно вимог ст. ст. 268, 294 КУпАП його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Положеннями частини сьомої статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до положень п. п. 1.1, 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння відповідно до пункту 3 Розділу І Інструкції є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Положеннями п. 7 Розділу І Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За ч. 2 статті 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 19 травня 2024 року серії ААД №626597, 19 травня 2024 року о 17:21 год. в м. Вінниці по вул. Добролюбова, 86, водій ОСОБА_1 керував т/з «Опель Астра» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився зі застосуванням приладу Drager ALCOTEST 7510, результ позитивний результат 0,31 проміле. Велася безперервна відеофіксація (а. с. 2).

Протокол підписаний ОСОБА_1 , зазначено, що пояснення надасть у суді.

Як видно із чеку приладу Alcotest 7510 (тест № 395 від 19 травня 2024 року) результат огляду ОСОБА_1 о 17 год. 26 хв. 0,31 ‰ (а. с. 3).

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів огляд ОСОБА_1 проводився у зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці, почервоніння обличчя) за допомогою приладу Alcotest 7510. Результат огляду позитивний 0,31 проміле. (а. с. 4).

До матеріалів справи долучено відеозаписи із нагрудних камер поліцейських та реєстратора поліцейського автомобіля.

На відеозаписі із автомобільного реєстратора зафіксовано як о 17 год. 21 хв. працівники поліції переслідують транспортний засіб «Опель Астра» д.н.з. НОМЕР_1 , який згодом зупиняється на узбіччі.

На відеозаписах із нагрудних камер поліцейських зафіксовано як о 17 год. 24 хв. працівники поліції, підійшовши до вказаного автомобіля, за кермом якого знаходиться ОСОБА_1 повідомляють причину зупинки (несправний лівий стоп-сигнал, неувімкнення світлового покажчика повороту), повідомляють, що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, пропонують пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 відповідає, що сьогодні алкоголь не вживав.

О 17 год. 25 хв. поліцейський повідомляє, що ведеться безперервна відеофіксація, просить пред`явити документи.

ОСОБА_1 повідомляє, що працює водієм і не може залишитися без посвідчення водія. Поліцейський просить його дихнути та після цього знову пропонує пройти огляд на стан сп`яніння.

О 17 год. 26 хв. працівник поліції роз`яснює процедуру проходження огляду, ОСОБА_1 продуває Драгер, результат 0,31 проміле.

О 17 год. 28 хв. працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 , що у випадку його незгоди із результатами огляду, його можуть доставити у медичний заклад для проходження повторного огляду. ОСОБА_1 відповідає, що із результатом погоджується, просить вирішити питання, бо порушення є невеликим, а також повідомляє, що випив пива.

О 17 год. 30 хв. працівник поліції повторно пропонує поїхати у медичний заклад для проходження огляду, ОСОБА_1 відмовляється.

Поліцейський повідомляє, що відносно ОСОБА_1 буде складено протокол за ст. 130 КУпАП, роз`яснює йому його права, а також можливість протягом двох годин пройти медичний огляд за самозверненням.

О 17 год. 32 хв. працівники поліції починають складати адміністративні матеріали.

О 18 год. 05 хв. поліцейський ознайомлює ОСОБА_1 зі змістом складеного протоколу, пропонує написати пояснення. ОСОБА_1 власноруч зазначає, що пояснення надасть у суді. Працівники поліції видають ОСОБА_1 постанови за порушенням ПДР, копію протоколу.

Відтак доводи апеляційної скарги спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом зафіксовано на відеозаписі.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що на відеозаписі не зафіксовано жодних зауважень ОСОБА_1 відносно дій працівників поліції щодо його зупинки, процедури проведення огляду на стан сп`яніння.

Незгоди із результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки ОСОБА_1 не висловлював, від повторного огляду у медичному закладі на неодноразові пропозиції поліцейських відмовився.

Апеляційний суд критично оцінює доводи апеляційної скарги про вживання ОСОБА_1 безалкогольних напоїв (води, соку, безалкогольного пива) перед проведенням огляду на стан сп`яніння, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження цього факту матеріали справи не містять, а висновки суду не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Натомість апеляційний суд зауважує, що при спілкуванні із працівниками поліції ОСОБА_1 особисто, а також його знайомі, які знаходилися на місці події, неодноразово повідомляли, що той випив бокал пива годину тому.

Щодо доводів апеляційної скарги про проведення огляду на стан сп`яніння неповіреним вимірювальним засобом, суд зазначає, що відповідно до інструкції приладу Драгер 7510 міжповірочний інтервал може бути збільшено до 1 року.

Так, наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» міжповірочний інтервал становить 1 рік.

З огляду на встановлені обставини справи апеляційний суд виснує, що доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на уникнення відповідальності та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, зводяться до незгоди із ними.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 26 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Оцінивши матеріали справи та наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, своєчасному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 19 травня 2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведено повністю та поза розумним сумнівом, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення його до адміністративної відповідальності. Твердження скаржника про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими та безпідставними.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, не пропущені.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 245, 280, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Ковальова Вадима Олеговича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 25 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Оніщук