Справа № 502/1501/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2024 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Балан М.В.

розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця ДПСУ НОМЕР_1 прикордонного загону впс « ІНФОРМАЦІЯ_3 », АДРЕСА_1 категорії водій, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

за ст. 172-15 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До Кілійського районного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 263959 від 29.06.2024 року з доданими до нього матеріалами відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

З протоколу серії ПдРУ № 263959, складеного начальником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) майором ОСОБА_2 14.06.2024 року встановлено, що з 19:00 години 13.06.2024 року по 03:00 годину 14.06.2024 року, під час несення служби у прикордонному наряді «Прикордонний патруль» в межах прикордонних знаків № 1402/03 ОСОБА_1 здійснив недбале ставлення до військової служби у період дії правового режиму воєнного стану, що виразилось у допущенні порушення державного кордону України одним громадянином України, чим порушив вимоги п. 9 ст. 5 розділу ІІ Інструкції про прикордонних нарядів в ДПСУ, затвердженої наказом МВС від 19.10.2015 року № 1261.

Своїми діями ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, вчинив військове адміністративне правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ст.172-15 ч. 2 КУпАП України, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, зазначив, що під час несення служби ознак порушення чи підготовки до порушення державного кордону не спостерігалось та зафіксовано не було, наряд здійснював в пішому порядку, в межах прикордонних знаків проглядали місцевість, однак порушень державного кордону виявлено не було та в час здійснення порушення державного кордону громадянином України.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинені в умовах особливого періоду.

Суддя ознайомившись з матеріалами адміністративної справи, а саме:

- протоколом серії ПдРУ № 263959 від 29.06.2024 року про скоєння військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП України, в умовах особливого періоду;

- висновком службового розслідування по факту державного кордону на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В) відділу прикордонної служб « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) 02.9/252/24-Вн від 27.06.2024 року, де серед іншого вказано, що порушення державного кордону одним громадянином України в районі прикордонного знаку № 1402/03 підтвердити не має можливості у зв`яку з відсутністю ознак порушення державного кордону;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 22.06.2024 року.

Дослідивши матеріали долучені до адміністративного протоколу, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Частиною другою статті 172-15 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Об`єктивною стороною недбалості, тобто недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. При цьому, якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків, то не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним (хвороба, відсутність досвіду, нетривалість служби). Недбале ставлення військової службової особи до своїх службових обов`язків характеризує, перш за все, об`єктивну сторону вчиненого і виявляється в тому, що за наявності в особи реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, не виконує службові обов`язки, або хоча і діє, але виконує ці обов`язки неналежним чином, не відповідно до закону або відповідно до нього, проте неякісно, неточно, неповно, несвоєчасно, поверхово, у протиріччя з установленим порядком і тією обстановкою, що склалася, тощо.

Верховний Суд України у своїй постанові від 21.05.2021 року справі № 185/12161/15-к вказав, що , при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.

Протокол про військове адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , не містить даних, які вказують на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-15 КУпАП, зокрема не зазначено обставин, які б свідчили про його службову недбалість, які дії він зобов`язаний був вчинити та у який спосіб, невиконання яких ставиться йому у провину. У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_1 мав реальну можливість виконати ті чи інші обов`язки, але через недбале чи не сумлінне ставлення до них, їх не виконав.

Разом з тим, підставою для проведення службового розслідування та у подальшому складанні даного протоколу став лист № 64 від 14.06.2024 року, наданий представника прикордонної поліції Румунії про те, що о 00:18 14.06.2024 року, прикордонні поліцейські Румунії зтримали в районі п/зн №1402 одного громадянина України,чоловічої статі, який незаконно перетнув державний кордон вплав. Громадянин запросив одну з форм захисту в Румунії.

Проте у висновку, з посиланням на даний лист, не міститься анкетних даних про особу, яка перетнула державний кордон у зазначеній ділянці, письмових пояснень вказаної особи, з яких б вбачалось ким, коли та де саме було здійснено незаконне перетинання державного кордону України. Разом з тим складом комісії серед іншого встановлено, що порушення державного кордону одним громадянином України в районі прикордонного знаку № 1402/03 підтвердити не має можливості у зв`яку з відсутністю ознак порушення державного кордону.

Жодних інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статтею 172-15 КУпАП, не доведена належними, допустимими та достатніми доказами по справі.

Керуючись ст. ст. 34-35, 172-15, 283, 284 КпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі через Кілійській районний суд Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан