Справа № 930/47/24
Провадження № 33/801/416/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Науменко С. М.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Процика Дмитра Григоровича, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 08 квітня 2024 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 08 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 до державного бюджету судовий збір в сумі 605,60 грн.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У скарзі зазначає, що факт керування ним транспортним засобом за обставин, вказаних в протоколі саме в нетверезому стані не підтверджується матеріалами справи. Дійсно 27 грудня 2023 року він керував вантажним автомобілем і, прибувши у м. Немирів, приблизно о 21 год. 20 хв. здійснив стоянку з метою відпочинку до наступної доби, після чого повечеряв і вжив алкогольні напої. Через деякий час до нього підійшли працівники поліції та без встановлення ознак сп`яніння наказали йому продути прилад Драгер. Відеозапис з нагрудної камери поліцейського не підтверджує факт керування ним транспортним засобом. Його не було відсторонено від керування транспортним засобом, що також доводить те, що транспортним засобом він не керував. Тимчасове затримання транспортного засобу не може бути належним відстороненням від керування ним транспортним засобом. Вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не була обґрунтованою, оскільки фактичні обставини справи не підтверджують виявлення в нього працівниками поліції будь-яких ознак алкогольного сп`яніння. Інформація, зазначена в акті огляду на стан сп`яніння, є суперечливою. Судом не надано оцінки його твердженням щодо технічної несправності спеціального технічного засобу, а також щодо недопустимості та неналежності, як доказу, направлення на огляд.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши адвоката Процика Д.Г., який підтримав апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, апеляційний суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

У ст. 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №320171, складеного інспектором СРПП ВП №5 Вінницького РУП старшим лейтенантом поліції Голотою Я.П., 27 грудня 2023 року о 22 год. 15 хв. по вул. Горького в м. Немирів водій ОСОБА_1 керував автомобілем DAF, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Тест на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою приладу Драгер ARBL 0943, принтер ARCC 5053, тест № 998, результат тесту 2,18 ‰ (а.с.4).

Цифровий показник приладу «Drager Alcotest 6810» становить 2,18 ‰, що відображено у роздрукованих на папері показниках спеціального технічного засобу та зафіксовано в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3,5).

У підпункті а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України зазначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, в тому числі, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Під час розгляду справи суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та надав їм правову оцінку.

Висновок суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про те, що факт керування ним транспортним засобом за обставин, вказаних в протоколі, саме у нетверезому стані не підтверджується матеріалами справи. 27 грудня 2023 року він керував вантажним автомобілем і, прибувши у м. Немирів, приблизно о 21 год. 20 хв. здійснив стоянку з метою відпочинку до наступної доби, після чого повечеряв і вжив алкогольні напої. Через деякий час до нього підійшли працівники поліції та без встановлення ознак сп`яніння наказали йому продути прилад Драгер.

Вказані доводи відхиляються апеляційним судом з наступних підстав.

Для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП доведенню підлягають як факт керування особою транспортним засобом, так і факт перебування оосби в стані сп`яніння.

У п. 27 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні» від 23.12.2005 № 14 судам роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і вказаний висновок ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не спростований.

Апеляційний суд виходить з того, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №320171 від 27 грудня 2023 року зазначено суть адміністративного правопорушення та опис установлених обставин, зокрема зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Будь-яких заперечень щодо керування транспортним засобом в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не зазначив, від надання пояснень по суті порушення відмовився.

Відеозапис з портативного відеореєстратора (нагрудної камери поліцейського) розпочинається з того, як транспортний засіб знаходиться на краю проїзної частини із увімкненою аварійною сигналізацією, яка вмикається, зокрема, у разі зупинки на вимогу поліцейського. ОСОБА_1 в цей час знаходиться біля поліцейського автомобіля. Після проведення поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу останній повідомив ОСОБА_1 , що буде думати, де йому ночувати та що він вже нікуди не поїде. Після того, як поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що відносно нього буде складений протокол за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 стверджувально відповів: «згоден». На запитання поліцейського, чи буде ОСОБА_1 надавати пояснення по суті порушення останній відповів: «Надаю: їхав п`яний, все». Також поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що відносно нього винесено постанову за те, що він «проїхав під знаком».

Хоча на відеозаписі з портативного відеореєстратора і не зафіксовано моменту зупинки, однак, ОСОБА_1 не заперечував того факту, що він був зупинений працівниками поліції та керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Про те, що він здійснив стоянку з метою відпочинку до наступної доби ОСОБА_1 поліцейським не повідомив. Транспортний засіб знаходився на проїзній частині, а не на майданчику для відстою великогабаритного транспорту.

Відтак, апеляційний суд вважає, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом є доведеним.

Факт перебування в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не заперечує.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 наголошує на тому, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом, однак, такі доводи не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки це не впливає на підтвердження (чи спростування) факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Зі змісту пункту 1 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 №1395 слідує, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Тобто у разі, якщо поліцейський вважає, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння він спочатку відсторонює водія від керування транспортним засобом, після чого проводить огляд на стан сп`яніння.

Крім того, у даному випадку після проведення огляду поліцейські затримали транспортний засіб та доставили його для зберігання на майданчик, про що було складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. Вказане вже свідчить про те, що ОСОБА_1 не був допущений до керування транспортним засобом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про те, що транспортний засіб не було передано іншій особі, що передбачено ч. 7 ст. 266 КУпАП. Вказана норма передбачає можливість, а не обов`язок у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом надати керування цим засобом іншій особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Крім того, як встановлено судом, ОСОБА_1 проживає в с. Требухів Броварського району, а відтак не зрозумілим є кому поліцейський міг надати можливість керування транспортним засобом.

Також ОСОБА_1 вважає, що вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не була обґрунтованою, оскільки фактичні обставини справи не підтверджують виявлення в нього працівниками поліції будь-яких ознак алкогольного сп`яніння.

Положеннями пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735 визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Та обставина, що на відео не зафіксовано, які саме ознаки сп`яніння було виявлено у ОСОБА_1 та озвучено йому поліцейським не є підставою для виправдання останнього за підтвердження факту перебування його в стані сп`яніння на момент проведення огляду. Крім того, перед проведенням огляду ОСОБА_1 повідомив поліцейському, що він визнає факт перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (пункт 10 розділу ІІ згаданої Інструкції № 1452/735). Зазначення в акті огляду в графі «результати огляду на стан сп`яніння», що проба є негативною є ніщо інше, як описка, оскільки далі вірно зазначено кількісний показник 2,18 ‰, який встановлено за результатами проведення огляду.

Зазначаючи про те, що температура повітря, зазначена в роздруківці спеціального технічного засобу, не відповідала дійсній температурі повітря ОСОБА_1 не вказує наслідки такої обставини та чи могла вона призвести до похибки.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до Інструкції з експлуатації газоаналізатора «Drager Аlсоtеst 6810», яка є у відкритому доступі, відбір проби повітря, що видихає особа, та результат тестування здійснюється таким приладом автоматично, у разі будь-яких порушень під час відбору пристрій зазначає про помилку.

Різниця в температурних показниках (навколишнього середовища та тих, які зафіксовані в роздруківці спеціального технічного засобу) може бути спричинена тим, що до початку вимірювання прилад міг знаходитись у температурних умовах, що відрізняються від поточних погодних умов. Відповідно, поточна робоча температура для приладу буде відрізнятись від зовнішніх погодних умов, однак, жодним чином не впливатиме на результати тестування (результат огляду на стан сп`яніння), і це не свідчить про його непридатність.

Під час відбору в ОСОБА_1 проби видихаємого повітря будь-яких несправностей приладу не зафіксовано.

Не беруться також до уваги твердження апелянта про те, що останнє калібрування спеціального технічного засобу відбулося 22.02.2023, тобто з порушенням встановленого в Інструкції з експлуатації газоаналізатору «Alcotest 6810» шестимісячного строку.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 визначено, що для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» міжповірочний інтервал становить 1 рік.

З наявного в матеріалах справи свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, яке видане 22.02.2023 ДП «Київський обласний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» Міністерства економіки України слідує, що воно чинне до 22.02.2024. За результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки «Alcotest 6810» зав. №ARBL-0943 відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 Метрологія. Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та видихуваному повітрі. Методика повірки. (а.с.59 на звороті).

Підсумовуючи апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 08 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало