П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шепетко І.О., за участю потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 , документ, що посвідчує особу посвідчення водія НОМЕР_1 , видане 04.02.2023, орган, що видав ТСЦ2144, РНОКПП - невідомий -

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

22.07.2024 о 10 год. 50 хв., перебуваючи в м. Ужгороді на перехресті А/Д М-06 «Київ-Чоп» та А/Д М-08 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Renault Master» державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався по другорядній дорозі та не надав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем марки «Audi 80» державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , який перекинувся на дах. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Дії ОСОБА_2 за порушення вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), кваліфіковані за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

У судові засідання, призначені на 08.0.2024 та 19.08.2024 ОСОБА_2 який зазначив, що вину він у вчиненому визнає, просить застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Зазначив, що збитки потерпілому відшкодує. Однак, вказав, що згоден відшкодувати лише ті збитки, які будуть визначені експертизою, після страхових виплат. Наразі страхова компанія йому не надала висновок про заподіяні збитки, самостійно відщкодувати шкоду потерпілому не бажає.

Крім того, ОСОБА_2 19.08.2024 через канцелярію суду подав клопотання про повернення матеріалів справи до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції для направлення за підвідомчістю. В обґрунтування клопотання зазначив, що матеріали справи надіслані до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з порушенням правил підсудності, оскільки його постійним місцем проживання є АДРЕСА_1 , за вказаною адресою він проживає з дружиною та дітьми. Крім того, він перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, вказує, що місцем обліку транспортного засобу є Львівська область.

В судове засідання, призначене на 02.09.2024 о 16 год. 45 хв. особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, зокрема, шляхом надсилання судових повісток про виклик до суду за допомогою SMS-повідомлень за номером телефону, зазначеним заяві на отримання електронних повісток. Окрім того, інформацію щодо часу та місця розгляду зазначеної справи розміщено на офіційному веб-порталі судової влади України. Обставин, які б свідчили про поважність причин його неявки, суду невідомі. Отже, суд вжив усі можливі способи сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а така поведінка ОСОБА_2 щодо свідомого ухилення від явки на виклик до суду свідчить про його злісне ухилення від суду та про уникнення відповідальності за вчинене.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, мала можливість отримати судові повістки за номером телефону, проте не вживала заходів для явки до суду, її поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В судове засідання з`явився потерпілий ОСОБА_1 , який зазначив, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 відмовляється відшкодовувати заподіяну шкоду в повному обсязі. Внаслідок ДТП його автомобіль не підлягає ремонту, він залишився без засобу пересування. Крім того, вказав, що вказаний автомобіль він використовував для того, щоб возити маму на процедури в лікарню, так як вона має онкологічне захворювання та їй важко самій пересуватися. Після ДТП він витрачає багато коштів на таксі, оскільки більше немає кому піклуватися про матір. Просив застосувати до ОСОБА_2 найбільш суворе покарання, а саме: позбавити його права керування транспортними засобами.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків.

Щодо клопотання про повернення матеріалів справи до Управління патрульної поліції в Закарпатській області, суд зазначає наступне.

За загальними правилами підсудності, встановленими ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126,127-1- 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Таким чином, статтею 276 КУпАП передбачено, що за загальним правилом справи про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП розглядаються судом за місцем вчинення правопорушення та одночасно передбачає альтернативну підсудність, тобто можливість їх розгляду за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 565247 від 22.07.2024, адміністративне правопорушення вчинено в місті Ужгороді на перехресті А/Д М-06 «Київ-Чоп» та А/Д М-08.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 11.06.2004 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 КУпАП, у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (ч.2 ст.276 КУпАП), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

З огляду на вищезазначене, правові підстави для зміни підсудності та направлення справи для розгляду за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відсутні, так як місце розгляду справи відповідно до норми ч.1 ст.276 КУпАП правильно визначено органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення.

Відтак, заява особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 про передачу даної справи для розгляду за його місцем проживання задоволенню не підлягає.

Окрім цього, суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право давати пояснення, подавати докази, в тому числі й письмово, шляхом направлення документів на поштову та електронну адресу суду.

Посилання ОСОБА_2 на фактичне проживання у м. Хуст як обставину, що утруднюють його явку в судове засідання є неприйнятними, оскільки в такого наявна можливість подачі письмових заперечень та про розгляд справи без участі у судовому засіданні або ж взяти участь в розгляді справи за допомогою системи відеоконференцзв`язку, завчасно надіславши суду відповідне клопотання.

Окрім того, ОСОБА_2 прибував до суду на засідання, призначені на 08.08.2024 о 08 год. 50 хв., 19.08.2024 о 13 год. 45 хв., також користувався послугами представника ОСОБА_3 , який також з`явився в судове засідання, призначене на 08.08.2024 о 08 год. 50 хв.

Крім того, згідно ч.2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 про повернення матеріалів справи до Управління патрульної поліції в Закарпатській області для направлення за підвідомчістю відсутні. А відтак, слід відмовити у його задоволенні.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом (стаття 245).

Диспозиція ст.124 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п.2.3 «б» ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.16.11 ПДР на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №565247 від 22.07.2024, схему місця ДТП від 22.07.2024, пояснення учасників ДТП та інші матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Його дії за ст.124 КУпАП кваліфіковані правильно.

Таким чином сукупність наведених обставин свідчить про легковажне ставлення ОСОБА_2 до вимог ПДР під час керування транспортним засобом, що призводить до грубого й зухвалого їх порушення та створює підвищену загрозу для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху, за такого з метою попередження з боку останнього аналогічних порушень ПДР, приходжу до висновку, що до нього необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

При накладенні адміністративного стягнення судом враховано характер вчиненого правопорушення, яке за своєю суттю є грубим порушення ПДР, яке несло підвищену загрозу життю та здоров`ю інших учасників дорожнього руху, наслідки правопорушення у вигляді суттєвих механічних пошкоджень транспортного засобу під керуванням потерпілого (задні та передні ліві двері, заднє крило, капот, задня балка, дах автомобіля, праві передні двері, переднє та заднє праве крило), відсутність обставин, що пом`якшують вчинення правопорушення.

Також судом береться до уваги, що фактично ОСОБА_2 не в повній мірі бажає вживати заходів до виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за спричинену ДТП шкоду, що судом розцінюється не як його щирий жаль та критичне оцінення своїх протиправних дій та їх наслідків.

Визначаючи вид адміністративного стягнення ОСОБА_2 суд враховує висновки, викладені в постанові Верховного Суду у справі № 643/13256/17: «Щире каяття, характеризуюче ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Про щирість каяття особи свідчить і поведінка засудженого після вчинення злочину. Якщо особа сприяє розкриттю вчиненого нею злочину (викриває співучасників, видає знаряддя та засоби вчинення злочину, видає або допомагає у розшуку майна здобутого злочинним шляхом, надає інші докази тощо), добровільно відшкодовує завдані збитки або усуває завдану шкоду, такі дії об`єктивно підтверджують щире каяття особи».

Таким чином, колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду висновує, що щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню заданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» - ставка судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 коп.

Враховуючи наведене та керуючись ст.9,40-1,124,245,283,284,287-291 КУпАП,ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 9 (дев`ять) місяців.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя І.О. Шепетко