Номер провадження: 33/813/1621/24
Номер справи місцевого суду: 521/3788/24
Головуючий у першій інстанції Маркарова С. В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю:

секретаря Козлової В.А.,

правопорушника ОСОБА_1 ,

потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 26.03.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та призначено їй адміністративне покарання у вигляді штрафу в сумі 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень). Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605, 60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 734468, серії ААД, водій ОСОБА_1 , 26.02.2024 року, керуючи автомобілем марки NISSAN, державний номерний знак (далі д.н.з.) НОМЕР_1 , по вулиці Маршала Малиновського, 61а, в м. Одесі, порушила пункт 13.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР), внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем марки FORD, д.н.з., НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Зазначені обставини стали підставою для винесення оскаржуваної постанови Малиновським районним судом м. Одеси від 26.03.2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.10-11).

Не погоджуючись із вказаною вище постановою, ОСОБА_1 подала на неї апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови про адміністративне правопорушення, скасувати постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 26.03.2024, провадження у справі закрити з підстав п.1 ч.1 ст.247 КУпАП (а.с.13-15).

Доводи апеляційної скарги були обґрунтовані наступними обставинами:

Так, у відповідності до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Судом першої інстанції постанову було винесено 26 березня 2024 року, копії її вступної та резолютивної частини вручено не було. Згідно Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР), постанова надіслана 21 травня 2024 року, загальний доступ забезпечено 22 травня 2024 року. Повний текст судового рішення ОСОБА_1 змогла отримати лише 24 травня (а.с.12), що позбавило її можливості надати апеляційну скаргу у строк, визначений законодавством.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що апеляційний перегляд судового рішення гарантовано учасникам справи п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція), та практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Що стосується суті апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідне вказати наступне.

Письмові пояснення водіїв мають протилежні твердження, а за умови відсутності зазначення на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) кількості смуг для руху, а також ширини проїзної частини дороги на думку апелянта не можливо зробити висновок, що саме нею не було недотримано п. 13.3 ПДР.

Також, на думку заявника апеляційної скарги, суд не дослідив та не надав належної правової оцінки доказу наданого стороною захисту в судовому засіданні, а саме фотографіям, з яких вбачається, що по вул. Малиновського, 61-А, в м. Одесі, по якій рухався транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_1 стояв дорожній знак «5.5» ПДР, який зазначає, що це дорога з одностороннім рухом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ст. 1 КУпАП, завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а згідно вимог ч. 2 ст. 7 провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що стандарт доведення «поза розумним сумнівом» передбачає сукупність обставин справи, які встановлені під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, що притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні цього правопорушення. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих допустимих доказів, які свідчать «за» чи «проти» тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія органу, що склав протокол про адміністративне правопорушення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать цій версії. Наявність таких обставин, яким така версія не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення «поза розумним сумнівом» недостатньо, щоб версія органу, що склав протокол про адміністративне правопорушення, була лише більш вірогідною за версію особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу серії ААД № 73446, 26.02.2024 року, близько 13 год. 00 хв. в м. Одесі по вул. Маршала Малиновського 61-а, керуючий транспортним засобом NISSAN MICRA, д.н.з., НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 , при зустрічному проїзді не врахувала дорожньої обстановки та не дотрималась безпечного бокового інтервалу, скоїла зіткнення з транспортним засобом FORD, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

За даним фактом, інспектором патрульної поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, серії ААД № 734468 від 26.02.2024 року за ст. 124 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що інспектором поліції за фактом даного ДТП також було складено відносно потерпілої ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 734468 від 26.02.2024 року за ст. 124 КУпАП, в якому зазначено, що ОСОБА_3 при зустрічному проїзді не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та скоїла зіткнення з транспортним засобом NISSAN MICRA, д.н.з., НОМЕР_1 , який рухався назустріч.

З матеріалів справи вбачається, що учасники ДТП надали протилежні пояснення щодо обставин ДТП, схема ДТП, наявна в матеріалах справи, не спростовує спроможність пояснень ОСОБА_1 .

Стаття 124КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Отже, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють ПДР.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Із матеріалів справи вбачається, і фактично підтверджується обома водіями, що 26.02.2024 року, в 13 год. 00 хв. автомобіль марки FORD, д.н.з., НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , рухався назустріч автомобілю, марки NISSAN, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

При цьому, для Одеського апеляційного суду очевидним є те, що автомобіль марки FORD, д.н.з., НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , рухався проти дорожнього руху, що підтверджується дорожнім знаком «5.5» ПДР, який зазначає, що це дорога з одностороннім рухом (а.с.9), а автомобіль марки NISSAN, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , рухався згідно дорожніх знаків.

Однак, зазначені обставини не свідчать про те, що виявивши перешкоди для дорожнього руху, яким фактично був автомобіль, марки FORD, д.н.з., НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , водій ОСОБА_1 мала право продовжити дорожній рух, по своїй смузі, та порушувати пункт 13.3 ПДР, тобто фактично вчинювати правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції. Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків суду першої інстанції та не спростовують встановлені судом обставини ДТП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom»)[GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодилась нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі, згідно встановлених норм закону держави Україна.

З огляду на викладені обставини, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

Керуючись ст. 268, 287, 247, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 26.03.2024 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 26.03.2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 26.03.2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Через відпустку судді Сегеди С.М. і відкликання його із відпустки, повний текст постанови складений 22.07.2024 року.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда