Справа№ 953/7976/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2024 р. м. Харків

Київський районний суд м.Харкова у складі: головуючої судді - Лисиченко С.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Харкова, офіційно не працевлаштовану, зареєстровану та фактично мешкаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №258010 від 22.08.2024, 18.08.2024 о 19-00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своєї матері ОСОБА_2 Висловлювалася нецензурною лайкою, ображала, погрожувала. Своїми діями ОСОБА_1 могла завдати шкоди здоров`ю матері.

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, кваліфіковано за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності у судове засідання, призначене на 10.09.2024 не з`явилася, про час та день розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. В матеріалах справи міститься письмова заява ОСОБА_1 про розгляд справи без її участі, вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає та просить суворо не карати. Також ОСОБА_1 подала до суду письмові пояснення, де зазначила, що 18.08.2024 вона прийшла додому та в неї виник словесний конфлікт з матір`ю ОСОБА_2 , в ході якого вони одна одну ображали нецензурною лайкою, на фоні чого мати викликала поліцію. Образи з боку матері були і раніше, однак, коли був живий батько, він їх контролював. З протоколом згодна.

Також до суду подано письмові пояснення ОСОБА_2 , яка, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №258010 від 22.08.2024, є потерпілою.

ОСОБА_2 вказала, що 18.08.2024 у неї з донькою ОСОБА_1 виник конфлікт. Коли ввечорі донька прийшла додому, напередодні посварилася зі своїм хлопцем, почала ображати її, принижзувати, тому вона викликала поліцію. Вказує, що можливо вона була не права, коли викликала поліцію, однак вона хотіла захистити свою доньку від хлопця, який погано ставиться до ОСОБА_1 . Просить не карати суворо її доньку.

Згідно з положеннями ст.268 КУпАП інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП відноситься до правопорушень, по яким присутність особи у судовому засіданні не є обов`язковою.

Враховуючи зазначене, з метою реалізації прав ОСОБА_1 та дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає за можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положенням статті 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Диспозиція частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, тощо.

Згідно Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" від 01 червня 2000 року №1768-ІІІ зі змінами та доповненнями сім`я - це особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

В контексті цієї норми Закону членами сім`ї є особи, які проживають разом і (або) об`єднані законними правами чи обов`язками щодо утримання.

Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно із статтею 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведеної норми закону слідує, що під насильством в сім`ї необхідно розуміти будь-які умисні дії особи, направлені на завдання фізичного болю чи впливу на психіку іншої особи (члена сім`ї) з метою спричинити емоційну невпевненість та нездатність захистити себе.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються не лише протоколом про адміністративне правопорушення, але й, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, іншими документами, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Відповідно до статті 252 КУпАП для вирішення справи суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №258010 від 22.08.2024; даними, які містяться у рапорті чергового ХРУП №1 ГУНП в Харківській області про прийняття заяви ЄО №13523 від 18.08.2024; письмовими поясненнями ОСОБА_2 ; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; даними, які містяться у формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 18.08.2024; даними, які містяться у терміновому заборонному приписі стосовно кривдника ОСОБА_1 від 18.08.2024.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, доведеною повністю.

При цьому, приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує, що конфлікт між ОСОБА_1 та її матір`ю має свої особливості, держава та її органи обмеженні в можливості втручатися в родинні відносини. У зв`язку з чим, ОСОБА_1 та її матері, з метою уникнення виникнення в майбутньому конфліктних ситуацій, які впливають на психологічний їх стан, необхідно побудувати свої стосунки на засадах рівноправності, взаємної відповідальності, довіри і пошани один до одного.

Відповідно до статті 33 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статті 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Згідно з частиною 2 статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із статтею 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Суд, із урахуванням всіх обставин справи, дані про особу правопорушника, визнання нею своєї провини, а також те, що протиправними діями ОСОБА_1 не було завдано будь-якої шкоди потерпілій, що підтверджується доводами останньої, в їх сукупності, виходячи з вимог статей 22, 23 КУпАП, вважає за можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП та обмежитись усним зауваженням, що буде відповідати меті адміністративного стягнення та достатнім для попередження скоєння нових правопорушень.

Суд вважає, що таке звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю адміністративного правопорушення та оголошення їй усного зауваження, в даному конкретному випадку є доцільним, а також є важливим засобом реалізації судом принципу гуманізму та індивідуалізації відповідальності.

Згідно з частиною 2 статті 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 22, 124, 279, 283 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП, на підставі статті 22 КУпАП.

Оголосити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 1 статті 173-2 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя С.М. Лисиченко