Справа №587/1926/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Черних О. М.
Номер провадження 33/816/996/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Демченко А.Д., захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Муйдінова Р.М., розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Муйдінова Р.М. на постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 16 вересня 2024 року, якою на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 16 вересня 2024 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 26 травня 2024 року близько 21 год. 29 хв. на 10 км. автошляху Н-12 Суми-Полтава, Сумського району, Сумської області, керував транспортним засобом «ВАЗ 21099», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6810», проба позитивна 2,04 % проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Муйдінов Р.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 16 вересня 2024 року, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що долучені до матеріалів справи відеозаписи не містять підтвердження законних підстав у працівників поліції для зупинки транспортного засобу під керування ОСОБА_1 .

Окрім цього, працівники поліції не повідомили останнього, які саме ознаки алкогольного сп`яніння були виявлені в нього, що є порушенням вимог ст. 266 КУпАП та тим самим, безпідставно застосували до особи огляд на стан сп`яніння без реального виявлення ознак такого сп`яніння.

Також із долученого відеозапису вбачається, що працівниками поліції належним чином не роз`яснено водію порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці з використанням спеціального технічного засобу та в подальшому, в закладі охорони здоров`я. Тим самим порушили право особи на захист, адже не розуміючи порядок огляду, в який спосіб, особа має право відмовитися від проходження огляду.

Апелянт зауважує про те, що працівниками поліції не було належним чином роз`яснено особі право на оскарження результату огляду на місці зупинки у закладі охорони здоров`я і наслідки відмови від такого оскарження.

Враховуючи вищевикладене, апелянт зазначає про те, що поведінка працівників поліції свідчить про їх явну упередженість та тиск на особу, а тому відсутні підстави для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з недоведеністю вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, обставин.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, позицію захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Муйдінова Р.М., який вимоги поданої апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, дослідивши докази, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги дотримався у повному обсязі та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, з врахуванням:

- протоколу про адміністративне правопорушення від 26 травня 2024 року серії ААД № 656687;

- роздруківки результату проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння приладом «Drager Alcotest 6810», відповідно якого концентрат алкоголю у видихуваному повітрі останнього становить 2,04 % проміле;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода;

- відеозаписів нагрудних камер працівників поліції, які підтверджують керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними та допустимими і ставити їх під сумнів в апеляційного суду підстави відсутні.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Із долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, відеозаписів нагрудних камер працівників поліції, чітко вбачається, як 26 травня 2024 року близько 21 год. 29 хв. на блокпосту, розташованого на 10 км. автошляху Н-12 Суми-Полтава, Сумського району, Сумської області, було зупинено транспортний засіб «ВАЗ 21099», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Під час спілкування, працівником поліції було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим через службу 102 було викликано наряд працівників поліції.

Прибувши на блокпост, працівники поліції відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, на що останній погодився.

Результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці, становив 2,04 % проміле. На пропозицію працівників поліції проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я з метою проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився.

Жодних заперечень щодо процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 не висловлював.

Апеляційний суд вважає, що зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та об`єктивно підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги про безпідставну зупинку є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 було зупинено на блок посту, а відповідно до змісту Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан поліцейські мають право на блокпосту перевірку документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи; проведення огляду транспортного засобу та вантажу (товару) щодо відповідності документам на вантаж (товар);затримання осіб, транспортних засобів, вантажу (товару), проведення їх огляду та передачу їх уповноваженим представникам правоохоронних органів;тимчасове обмеження (заборону) руху транспортних засобів та осіб.

Матеріали справи не містять відомостей про оскарження дій працівників поліції щодо зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 в порядку, передбаченому ст. 267 КУпАП.

Отже, враховуючи відомості відеозапису події, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що працівники поліції зупинили ОСОБА_1 на блокпосту під час дії воєнного стану не порушуючи чинного законодавства, а такі твердження розцінюються судом, як обраний спосіб захисту останнього для уникнення ним відповідальності.

Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладено у доданих до протоколу матеріалах а також, всупереч протилежним доводам апелянта, оголошено їх перелік водієві безпосередньо під час спілкування.

Апеляційний суд зважає на те, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.2.5 ПДР проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія.

При цьому апеляційний суд зауважує, що жоден із нормативних документів не надає водію або його захисникові права оспорювати таку вимогу поліцейського.

Як вбачається із долучених відеозаписів, працівником поліції, який здійснював патрулювання на блокпосту було зупинено транспортний засіб під керування ОСОБА_1 , в якого під час спілкування було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова).

У зв`язку з чим, працівником поліції було здійснено повідомлення на службу 102 про зупинення транспортного засобу під керування ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння, що підтверджується долученим рапортом помічника Чергового відділення поліції № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Петренка А.О.

На місце виїхав екіпаж патрульної поліція, інспекторами якого зафіксовано наявність у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, про що останньому було повідомлено вкотре та запропоновано пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, доводи апелянта про не доведення водію працівниками поліції, виявлених в нього ознак алкогольного сп`яніння, спростовуються долученими письмовими доказами та відеозаписами нагрудних камер працівників поліції.

Що стосується доводів апелянта про те, що поліцейськими перед проведення огляду на стан сп`яніння не було роз`яснено ОСОБА_1 процедуру застосування технічного приладу, то вони є необґрунтованими, оскільки згідно із відеозаписом, останній добровільно погодився на проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер, при цьому працівником поліції останньому було роз`яснено процедуру та методику його проведення.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що останній не висловлював жодних заперечень щодо проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу та не забажав проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду.

Доводи апелянта, що працівниками поліції не роз`яснено водію, що він може пройти огляд в медичному закладі, апеляційний суд розцінює критично, оскільки працівники поліції пропонували водію пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі та роз`яснено порядок проходження такого огляду.

Як вбачається з матеріалів справи та відеозапису події, жодного упередженого ставлення в працівників поліції до ОСОБА_1 не було, всі дії працівників поліції відповідали вимогам ст. 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 та ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію».

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що дії працівників поліції відповідно до вимог ст. 267 КУпАП не оскаржені водієм у вищестоящий орган.

Так, згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі не згоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Проте, вказаним правом, водій ОСОБА_1 не скористався, що підтверджується дослідженими доказами у справі.

З урахуванням наведеного, суд дійшов правильного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом першої інстанції і доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що просить апелянт.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі, згідно встановлених норм закону України.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Муйдінова Р.М., апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді районного суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 16 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Муйдінова Р.М. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.