ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2249/24 Справа № 189/1640/24 Суддя у 1-й інстанції - Чорна О. В. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , місце служби та посада: начальник розвідки начальник відділення розвідки штабу військової частини НОМЕР_1 , майор,-

на постанову судді Покровського районного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП),-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Покровського районного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн.

У постанові суду зазначено, що відповідно до протоколу А4941 №199 про військове адміністративне правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП від 26.06.2024, військовослужбовець за контрактом майор ОСОБА_1 , 26.06.2024 близько 08 годин 00 хвилин, в умовах особливого періоду, виконував обов`язки військової служби в військовій частині НОМЕР_2 на території Синельниківського району Дніпропетровської області в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд майора ОСОБА_1 проведено у відділенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , із застосуванням спеціального технічного засобу Алконт-М.

В результаті проведеного огляду на стан сп`яніння (за використанням Алконт-М, тест №2406 від 26.06.2024), о 08 год.34 хв., показник 0,96 проміле.

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вказує на незаконність та необґрунтованість рішення місцевого суду, оскільки судом не були перевірені обставини справи, не досліджені докази, допущене неправильне застосування норм матеріального права.

Посилається на те, що існуючі матеріали справи не містять доказів скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Суд першої інстанції розглянув протокол про адміністративне правопорушення без допиту свідків та без відеозапису, який мав бути зроблений за допомогою спеціальних технічних засобів, тобто порушив принцип безпосереднього отримання доказів судом, чим порушив право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на захист.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не заперечував щодо проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Алконт-М, та згідно результатів такого огляду було виявлено 0,96 проміле.

Але суд першої інстанції не дослідив:

- чи відповідає вказаний прилад нормативним вимогам відповідно до чинного законодавства України, у тому числі вимогам ТУ У 33.2-1: 2009, ДСТУ 3798, ДСТУ 34000, ДСТУ МЕК 60601-1-2, ГОСТ 2079;

- чи зареєстрований прилад у Державному реєстрі вимірювальної техніки та Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення та дозволено до використання у медичній практиці;

- чи прилад відповідає вимогам до технічних засобів для визначення алкоголю в організмі людини, зазначених в Інструкції, затвердженій спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.09.2009 ; 400/666;

- чи є повірка на вказаний прилад на власній технічній базі виробника з видачею Державного свідоцтва про повірку.

Висновок лікаря щодо огляду військовослужбовці ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в матеріалах справи відсутній.

Зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на грубі порушення при складанні протоколу:

- у протоколі А4941 № 199 від 26.06.2024 не зазначено будь-яких ознак алкогольного сп`яніння;

- в протоколі не зазначено місце та час вчинення адміністративного правопорушення;

- відсутнє письмове направлення до закладу охорони здоров`я на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння;

- в протоколі відсутні прізвища, імена та по батькові, а також адреси місць проживання свідків;

Таким чином, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б надавали можливість достовірно стверджувати про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Отже існуючі матеріали справи не містять факту вживання або перебування останнім в стані алкогольного сп`яніння. А докази, які наявні у справі є неналежними та недопустимими.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 просить постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 08.08.2024 скасувати та закрити провадження по справі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Спірідонов О.О. двічі не з`явилися, хоча суд вживав усі можливі заходи для належного їх повідомлення про дату та час судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомили, однак їх неявка, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч.3 ст.172-20 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, - вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол А4941 № 199 про військове адміністративне правопорушення від 26 червня 2024 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу №1004 від 26.06.2024; результати огляду на стан алкогольного сп`яніння та іншими матеріалами долученими до справи.

Під час апеляційного розгляду були досліджені матеріали справи, які свідчать про таке.

Так, згідно протоколу ДН-2/861 про військове адміністративне правопорушення від 04 липня 2023 року, складеного командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП, вбачається, що 26.06.2024 близько 08 годин 00 хвилин військовослужбовець військової служби за контрактом ОСОБА_1 , в умовах дії особливого періоду, виконував обов`язки військової служби в військовій частині НОМЕР_2 на території Синельниківського району Дніпропетровської області в стані алкогольного сп`яніння.

Майор ОСОБА_1 своїми умисними діями, добре усвідомлюючи їх характер, порушив військову дисципліну, імперативні вимоги статей 11,13,127-128 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Зазначеними діями військовослужбовець вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Огляд майора ОСОБА_1 проведено у відділенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , із застосуванням спеціального технічного засобу Алконт-М (№ 00278-15). Показник після проведення тесту склав цифровий показник - 0,96 проміле, чим підтверджено факт перебування майора ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Для проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння затриманого під супроводом посадової особи заступника начальника штабу з бойового управління начальника командного пункту військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_3 , близько 08.30 годин направлено до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У результаті проведеного огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру Алконт М № 00278-15, тест № 2406 від 26.06.2024 о 08.34 годині, показник склав- 0,96 проміле.

Під час складання протоколу свідки присутні не були. ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст.63 Конституції України та права, передбачені ст.268 КУпАП, про що у протоколі міститься відповідний підпис ОСОБА_1 .

У графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазначив:Мої процесуальні права були порушені, зі змістом протоколу не згоден.

Протокол підписаний ОСОБА_1 та ним отримано його другий примірник (а.с.2-4).

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів № 1004 (а.с.6), вбачається, що в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було проведено огляд ОСОБА_1 за допомогою приладу АЛКОНТ-М №00278-15, результат огляду на стан сп`яніння проба позитивна 0,96 ‰. В акті також зазначено, що з результатами ОСОБА_1 згоден, про що свідчить його особистий підпис.

Із результатів спеціального технічного засобу для встановлення стану алкогольного сп`яніння №2406 від 26.06.2024 року (а.с.5) вбачається, що було проведено огляд тестуємого ОСОБА_1 та результат огляду склав: 0,96 ‰. З даними результатами ОСОБА_1 було ознайомлено, про що свідчить його особистий підпис.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих командиру військової частини НОМЕР_1 , 26.06.2024 він на свій День народження вживав алкогольні напої у кількості 0,5 Ром (а.с.7).

Відповідно до копії посвідчення офіцера НОМЕР_3 (а.с.12-14) вбачається, що ОСОБА_1 має звання майора та займає посаду начальника розвідки начальника відділення розвідки штабу в/ч НОМЕР_1 .

Верховним Судом сформована правова позиція (постанови у справі 205/1993/17-ц від 25.04.2018 року, №131/1449/16-ц від 14.02.2018 року та інші) щодо тривалості особливого періоду та його дії на теперішній час, з огляду на положення ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», тобто, слід констатувати, що в Україні діє особливий період.

Отже, аналіз досліджених під час судового та апеляційного розгляду доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у його перебуванні в стані алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду, тобто у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності належних та допустимих доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення є неспроможними.

Водночас суд апеляційної інстанції враховує, що сам факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння не оспорюється ним в поданій апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду.

Також апеляційний суд вважає неспроможними й доводи апелянта про невідповідність складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про військове адміністративне правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП вимогам статті 256 цього Кодексу, оскільки, як видно із змісту цього протоколу, в ньому зазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім того, після складання протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений із його змістом, про що свідчить його власноручний підпис у відповідних розділах, будь-які заперечення чи зауваження до протоколу від нього не подавалися.

Твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про те, що у протоколі не зазначено місце і час вчинення адміністративного правопорушення, не відповідає дійсності, оскільки відповідно до дослідженого протоколу про військове адміністративне правопорушення серії А4941 № 199 від 26.06.2024 вказано, до 26 червня 2024 року близько 08.00 годин майор ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби в військовій частині НОМЕР_2 на території Синельниківського району Дніпропетровської області в стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, час та місце вчинення адміністративного правопорушення у протоколі про військове адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 зазначено (а.с.2).

Зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення ознак алкогольного сп`яніння не передбачено вимогами ст. 256 КУпАП.

Відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення даних щодо свідків, у присутності яких було проведено огляд ОСОБА_1 , не є підставою для визнання його неналежним доказом, оскільки в Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу № 1004 вказано, що огляд було проведено у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та зазначено місце служби свідків (а.с.6).

Що стосується посилання апелянта на те, що в матеріалах справи відсутнє письмове направлення до закладу охорони здоров`я на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, апеляційний суд зазначає таке.

Згідно вимог ч.4 ст.266-1 КУпАП, у разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Тобто направлення до закладу охорони здоров`я особи, яка притягається до адміністративної відповідальності видається у разі незгоди військовослужбовця на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 жодної незгоди на проведення такого огляду уповноваженими особами за допомогою технічних засобів, або незгоди з результатами проведеного огляду, не зазначав. Отже, підстави для оформлення направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я у уповноважених осіб були відсутні. Водночас, відповідно до письмових пояснень останнього, він вживав алкогольні напої в День свого народження, а саме 26.06.2024 (а.с.7).

Враховуючи викладене, посилання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на відсутність в матеріалах справи висновку лікаря щодо огляду ОСОБА_1 , не заслуговують на увагу.

Суд апеляційної інстанції відкидає, як аргументи невинуватості, доводи ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції не було досліджено, чи відповідає технічний прилад Алконт-М № 00278-15 вимогам чинного законодавства, чи зареєстрований він у Державному реєстрі вимірювальної техніки та Держаному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, чи прилад відповідає вимогам до технічних засобів для визначення алкоголю в організмі людини та чи повірка на вказаний прилад на власній технічній базі виробника з видачею Державного свідоцтва про повірку.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 надав згоду на проведення його огляду на перебування у стані алкогольного сп`яніння саме за допомогою газоаналізатору Алконт-М № 00278-15, під час проходження огляду на стан сп`яніння не оскаржував результат огляду та не пред`являв вимогу про надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку цього технічного засобу.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Отже суд апеляційної інстанції вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП, має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд зробив висновок, що доводи апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Покровського районного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2024 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Покровського районного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО