Номер провадження: 33/813/2097/24
Номер справи місцевого суду: 521/9038/24
Головуючий у першій інстанції Громік Д. Д.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Подуст Т.П.,

особи, яка притягається до відповідальності,- ОСОБА_1 ,

захисника Проніної В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 12 липня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Короткий зміст судового рішення

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 12.07.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

ОСОБА_1 визнано винним у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.01.2001 №1306 (далі-ПДР), які полягали в тому, що він 16.05.2023 о 08:35 в м. Одесі по вул. Заньковецька, буд. № 19, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Короткий зміст клопотання про поновлення строків

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 12.07.2024 та закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку ОСОБА_1 зазначив, що він та захисник ОСОБА_2 в його інтересах були присутні в судовому засіданні 12.07.2024 під час оголошення вступної та резолютивної частини оскаржуваної постанови. Проте з повним текстом постанови ознайомились, отримавши її копію, лише 18.07.2024, що, на думку апелянта, є поважною причиною пропуску строку.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та захисник Проніна В.М. підтримали клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м.Одсеи від 12.07.2024.

Висновки щодо строків на апеляційне оскарження

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження, перевіривши причини пропуску строку, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Порядок оскарження постанов суду у справах про адміністративні правопорушення передбачений ст.294 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу.

Отже, дана норма визначає строк, з якого починає обраховуватись строк на апеляційне оскарження, ? день винесення постанови.

З матеріалів справи встановлено, що оскаржувана постанова суду винесена 12.07.2024. При цьому, в судовому засіданні 12.07.2024 під час проголошення вступної та резолютивної частин оскаржуваної постанови були присутні особа, яка притягається до відповідальності, та захисник в його інтересах, що визнається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі та підтверджується відповідною розпискою від 12.07.2024 (а.с.25).

12.07.2024 копія постанови суду направлена ОСОБА_1 у виконання вимогч.1 ст.285 КУпАП (а.с.28).

18.07.2024 ОСОБА_1 отримав копію постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 12.07.2024, про що склав відповідну розписку (а.с.29).

23.07.2024 закінчився строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 12.07.2024.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 скерував до суду 29.07.2024, тобто поза межами процесуального строку, встановленого ч.2 ст.294 КУпАП.

Слід зазначити, що закон не пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження із часом отримання копії постанови суду. Тому посилання апелянта на отримання копії оскаржуваної постанови суду лише 18.07.2024, що в межах встановленого ч.2 ст.294 КУпАП строку на апеляційне оскарження, який закінчився 23.07.2024, не є поважною причиною пропуску процесуального строку.

Крім того, судом враховано, що отримавши 18.07.2024 копію оскаржуваної постанови, апелянт мав п`ять днів на складання та направлення апеляційної скарги в межах строків, встановлених ч.2 ст.294 КУпАП. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, зміст апеляційної скарги містить текст клопотання про закриття провадження у справі, подане захисником ОСОБА_2 до суду першої інстанції 12.07.2024, що свідчить про значну економію процесуального часу на складання апеляційної скарги.

Відтак, апеляційний суд вважає, що, будучі достеменно обізнаним про наявність судового рішення у даній справі ще 12.07.2024, сторона захисту не демонструвала намір оскаржити постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 12.07.2024 в установлені процесуальним законом строки без зайвих зволікань.

Апелянтом не наведено жодної об`єктивної перешкоди для своєчасного оскарження постановленого судового рішення.

Апеляційний суд звертає увагу, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії»). ЄСПЛ, рішення якого є джерелом права в Україні, наголосив на необхідності дотримання особою належної процесуальної поведінки, спрямованої на отримання інформації щодо ходу розгляду справи відносно неї.

Наведені в апеляційній скарзі обставини для обґрунтування клопотання про поновлення строку є такими, які об`єктивно не дають підстави для визнання вказаних причин пропуску строку поважними, оскільки у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, було достатньо часу, навіть з дня отримання копії оскаржуваної постанови суду, для подачі апеляційної скарги в строк, передбачений КУпАП. Можливість вчасного подання скаржником апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції залежала виключно від його волевиявлення, тобто, мала суб`єктивний характер, якою (можливістю) він вчасно не скористався.

Враховано, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Тобто, причина пропуску строку є поважною, якщо відповідну процесуальну дію не вчинено у зв`язку із обставинами, що безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений строк. Така обставина має існувати об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк і виникнути протягом строку, який пропущено.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КУпАП певних процесуальних дій і стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Слід звернути увагу на те, що особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту такої скарги, в тому числі процесуальних строків подачі апеляційної скарги. Вказана позиція підтверджена Верховним Судом у постанові від 19.05.2021 у справі №580/1225/20.

Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, повинна миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд його справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено й в ст.129 Конституції України.

Європейський суд з прав людини зауважив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03.04.2008).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьєв проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, від 21.12.2010).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Отже, строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Враховуючи наведене, об`єктивних підстав, що перешкоджали особі, що притягується до відповідальності, подати апеляційну скаргу у строк, визначений ст.294 КУпАП, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП у випадку пропуску строку, встановленого для оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, та відмові в поновленні вказаного строку, апеляційна скарга повертається апеляційним судом особі, яка її подала.

За таких обставин, надаючи оцінку доводам ОСОБА_1 щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та наявним у матеріалах справи доказам в їх сукупності та співставленні, апеляційний суд вважає, що такі причини є неповажними, а відтак відмовляє у поновленні процесуального строку та з підстав, передбачених ч.2 ст.294 КУпАП, повертає апеляційну скаргу особі, яка її подала.Апелянтом не доведено наявність обставин, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто, не залежали від волевиявлення, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали звернення до суду з апеляційною скаргою у визначений законом строк.

При вирішенні питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи апеляційної скарги щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки за результатами розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 12 липня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду І.А. Артеменко