Код суду 233 № 233/2137/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Орчелота А.В., за участю: секретаря Чернецької А.С., захисниці Тоботи Ю.С., розглянув адміністративний матеріал, який надійшов із ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця ЗСУ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 луганський прикордонний загін, 2 прикордонна комендатура швидкого реагування 1 ВПС, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснені права згідно ст.ст.10,63 Конституції України та ст.268КУпАП,

за ч.1 ст.130КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_1 06 квітня 2024 року о 09 годині 19 хвилин у м. Костянтинівка, пр. Ломоносова, буд. 99, керував транспортним засобом «KIA SPORTAGE», номерний знак НОМЕР_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку за допомогою ALCOTEST-DRAGER-6810. Результат 0,49% проміле, тест №1104. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водію.Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9(а)ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130КУпАП.

В судовому засіданні:

було допитано: особу уповноважену на складання протоколу про адміністративне правопорушення, та матеріалів доданих до нього - ОСОБА_2 , дослідженні письмові докази, в тому числі надані стороною захисту, а також відтворено доданий до матеріалів відеозапис події, яка мала місце: 06 квітня 2024 року о 09 годині 19 хвилин у м. Костянтинівка, пр. Ломоносова, буд. 99.

В судове засідання, призначене на 11.07.2024 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, однак від нього на електронну пошту суду надійшло клопотання, у якому він просить розглянути справу за його відсутності, за участі його захисниці ОСОБА_3 ..

Захисниця ОСОБА_1 - адвокат Тобота Ю.С.:

надала до суду письмове клопотання про закриття провадження та просила справу відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своєї позиції зазначила, що надані до суду відеозаписи фіксації, що є додатком до протоколу не є безперервними, на відеозаписах час, зазначений у файлах не відповідає часу, вказаному у протоколі, звернула увагу суду на порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння та фіксації його результатів. Крім того, зазначила, що ОСОБА_1 самостійно пройшов ще один огляд за допомогою аналізатора вмісту парів алкоголю Алконт М з пристроєм для роздруківки результатів №00263-15. Даний огляд було проведено 06.04.2024 року о 12:26, результати огляду на стан сп`яніння проба негативна 0,00 %. Тобто, згадані результати є повністю протилежними до визначених у протоколі та мають бути прийняті до уваги при вирішенні питання. Таким чином, вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності жодним з доданих до протоколу результатів тестів не підтверджується. Інших доказів, які б свідчили про наявний склад адміністративного правопорушення на думку сторони захисту відсутні.

Особа, уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, та матеріалів доданих до нього - інспектор СРПП ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області Разумов Д.І.:

пояснив суду, що 06 квітня 2024 року він виконував свої посадові обов`язки, в цей день було зупинено водія, який керував транспортним засобом, підставою для зупинки транспортного засобу слугувало керування транспортним засобом з іноземними номерами, водію було запропоновано припарковати свій транспортний засіб так, щоб він не перешкоджав руху іншим учасникам дорожнього руху. При перевірці документів було встановлено, що водій мав наявні ознаки алкогольного сп`яніння. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою ALCOTEST-DRAGER-6810, на що, ОСОБА_1 погодився та пройшов огляд, результат був позитивний, вище допустимої норми. Після цього було складено адміністративний протокол. З приводу зазначення часу у направленні на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції пояснив, що виконував свої обов`язки у складі екіпажу, тому один працівник оформлював матеріали, а інший проводив огляд. Крім того, пояснив, що відеофіксація здійснювалась на персональний відеореєстратор, який міг мати похибку у зазначенні часу, оскільки наприкінці березня стрілки годинника потрібно перевести на одну годину вперед, годинник на технічному пристрої автоматично не переводиться, а змінити налаштування персонального реєстратора самостійно неможливо, для цього необхідно направляти технічні пристрої до уповноважених осіб поліції, що іноді займає тривалий час. Щодо різниці у зазначенні часу на відеофайлах пояснив, що у випадку оформлення матеріалів відносно військовослужбовців працівники поліції зобов`язані проінформувати та викликати безпосереднього командира військовослужбовця або Військову службу правопорядку, тому запис міг зупинятися.

Вислухавши захисницю, допитавши інспектора СРПП ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відтворивши та переглянувши відеозапис зафіксованої події, дістаю наступних висновків.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №677488 від 06.04.2024 року, дані, відображені в якому, враховуючи положення ст.251КУпАП, є доказом, того, що ОСОБА_1 06 квітня 2024 року о 09 годині 19 хвилин у м. Костянтинівка, пр. Ломоносова, буд. 99 керував транспортним засобом «KIA SPORTAGE», номерний знак НОМЕР_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку за допомогою ALCOTEST-DRAGER-6810. Результат 0,49% проміле, тест №1104. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водію. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9(а)ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130КУпАП.

Отже, в протоколі зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Також протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 (зі змінами та доповненнями, далі Інструкція), особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом скористався та в протоколі про адміністративне правопорушення в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» власноручно зазначив, що «відмовляюся».

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63Конституції України та ст.268КУпАП. Також в протоколі зазначено, що водія ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом.

ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення без будь-яких застережень.

Таким чином, складений працівником поліції щодо ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст.256КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Законом України від 16.02.2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», внесені зміни, зокрема до ст.266КУпАП, що набрали чинності 17.03.2021 року, та з цього часу закон надає можливість поліцейським під час проведення огляду осіб застосовувати технічні засоби відеозапису, та лише в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

При цьому, логічне тлумачення положень ч.2 ст.266КУпАП дає підстави вважати, що застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису є належним та допустимим доказом під час провадження у справах за ч.1 ст.130КУпАП, не залежно від того, чи технічними засобами відеозапису зафіксовано сам огляд особи на стан сп`яніння, що проводився на місці, чи такими засобами зафіксовано відмову особи від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Залучення свідків до огляду на стан сп`яніння, а так само фіксації відмови водія від огляду, є обов`язковим лише у разі неможливості застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції в повній мірі дотримано вимоги Інструкції, приписами якої встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів.

Так, відповідно до Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння. Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, про що зазначено поліцейським в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

За такого, поліцейським обґрунтовано було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

У відповідності до ст.266КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч.2).

Приймаючи до уваги посилання захисту на те, що документування на відео з бодікамери не є безперервним та про невідповідність відображеного часу на бодікамері поліцейського даним протоколу про адміністративне правопорушення, а відтак неналежність відеодоказу, суддя зазначає наступне.

Так, дійсно на долучених до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №677488 від 06.04.2024 року у відеозаписах 0000000__0025.MP4; 0000000__0026.MP4; 0000000__0027.MP4), на табло з бодікамер вбачається, що їх час не співпадає із зазначеним часом події в протоколі про адміністративне правопорушення.

Перевіряючи наданий доказ, на якому ґрунтується інкриміноване правопорушення, суддя вважає необхідним звернути увагу на правові висновки, викладені у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Яременко проти України», де зазначено наступне:

«…Питання, яке Суд має вирішити, полягає у визначенні, чи було справедливим провадження у справі загалом, включаючи спосіб, у який були отримані докази. При цьому має бути оцінена відповідна "незаконність" і, якщо це стосується порушення іншого конвенційного права, має бути оцінений характер виявленого порушення (рішення "Хан проти Сполученого Королівства" і "Аллан проти Сполученого Королівства"). При цьому має бути врахована якість таких доказів і, зокрема те, чи породжують обставини, за яких вони були отримані, будь-який сумнів щодо їхньої достовірності й точності…».

Так, Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях указує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Тобто, положення вказаного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

При перегляді вказаних відеозаписів, судом встановлено, що досліджені відеозаписи є інформативними і на них зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також процедура проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Крім того, хоча відеозапис з бодікамери працівника поліції є не безперервним, проте будь-якого підроблення, псування чи спотворення запису під час судового розгляду не виявлено. Не зазначає про таке і сторона захисту та не спростовує події, зафіксовані на відеозаписі та те, що під час події, яка міститься на відеозаписі присутній саме ОСОБА_1 , в той день та час, відповідно до обставин зазначених за фабулою протоколу.

Вказане свідчить лише на невірне налаштування даних годинника бодікамери, але жодним чином не спотворює та не впливає на результати огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння та вірне відображення всіх обставин справи в протоколі про адміністративне правопорушення.

Верховний Суд у своїй постанові від 08 лютого 2018 року у справі 760/3696/16-а вказав на те, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови.

За приписами ст.252КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, з урахуванням того, що відеозаписи з бодікамери відображають відомості про вчинення водієм ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого п.2.9аПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130КУпАП, зокрема, за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (відеозапис 0000000__0025.MP4) зафіксовано факт керування транспортним засобом, про що вказував і сам водій ОСОБА_1 , а також не заперечував факт вживання алкоголю напередодні; (відеозапис 0000000__0026.MP4) - відтворено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 ), а протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №677488 від 06.04.2024 року містить посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, приймаючи до уваги, що обставини викладені як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і на відеозаписі з бодікамер поліцейських, так і даними відображеними в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, тесту із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора ALCOTEST DRAGER 6810, з якого вбачається, що ОСОБА_1 06 квітня 2024 року станом на 09 годину 23 хвилину перебував у стані алкогольного сп`яніння (Результат 0,49%)узгоджуються між собою, ОСОБА_1 незгоди з результатами проведеного за допомогою спеціального технічного засобу ALCOTEST-DRAGER-6810 не висловлював, погодився з його результатами, тому суд доходить висновку про те, що зазначені докази є належними, допустимими, чіткими та достатніми, оскільки узгоджуються між собою та доповнюють один одного, а тому приймає їх до уваги.

До того ж, відеозапис не є єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Він узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Доводи захисту про те, що ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується актом №1709 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу та роздруківкою з приладу «Алконт-М» №00263 від 06 квітня 2024 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 06 квітня 2024 року станом на 12 год. 26 хв. не перебував у стані алкогольного сп`яніння (тест на алкоголь №1074, проба позитивна 0,00% проміле) суд до уваги не бере, оскільки згідно ст.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Так, згідно п.9 розділу ІІ Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом №1452/735 від 09.11.2015 року, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Із даних положень слід зробити висновок про те, що огляд проводиться в присутності поліцейського та не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Таким чином, наданий суду акт №1709 від 06 квітня 2024 року огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу та роздруківка з «Алконт-М» №00263 від 06 квітня 2024 року - тест на алкоголь №1074 від 06 квітня 2024 року не можуть бути прийняті судом у якості належних та допустимих доказів, оскільки складені після спливу двох годин та такий огляд був проведений без участі працівника поліції, що є порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та ст. 266 КУпАП.

Інші доводи захисниці суд відхиляє, вважає їх способом захисту та такими, що не є суттєвими і не мають своїм правовим наслідком визнання протоколу чи інших матеріалів справи недопустимими доказами.

Відповідно до п.2.9.а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За ч.1 ст.130КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно приписів ст.245КУпАП - аналізуючи надані та досліджені матеріали справи про адміністративне правопорушення, відтворивши та переглянувши відеозаписи, приймаючи та оцінивши перелічені вище докази в їх сукупності, приходжу до переконання, що подія адміністративного правопорушення мала місце, а провина особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення повністю доведена, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

За вищенаведеним, вважаю, що підстав для звільнення від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не вбачається. Клопотання захисниці Тобота Ю.С. про закриття провадження у справі, разом із доданими до нього матеріалами, жодним чином не спростовують надані суду, особою уповноваженою на складання протоколу, докази, а посилання захисниці на порушення процедури складання матеріалів по справі про адміністративне правопорушення, є неспроможними та загалом безпідставними, а тому розцінюються судом як самозахист ОСОБА_1 за для уникнення адміністративної відповідальності, оскільки проаналізувавши вищезазначені нормативно правові акти та вимоги діючого законодавства, достеменно вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення ААД №677488 від 06.04.2024 року складений відносно ОСОБА_1 та додані до нього матеріали, відповідають вимогам вищенаведених Інструкцій та складені у відповідності із нормами передбаченими КУпАП.

Вина водія ОСОБА_1 у порушені п.2.9а ПДР України за, що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130КУпАП, відповідно до ч.1 ст.251КУпАП та за приписами ст.252КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ААД №677488 від 06.04.2024 року, складеним відносно ОСОБА_1 про порушення останнім п.2.9а ПДР України, відеозаписами зафіксованої події поліцейськими, роздруківкою тесту із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора ALCOTEST DRAGER 6810, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, поясненнями особи, уповноваженої на складання протоколу, приведеної до присяги та попередженого про кримінальну відповідальність і допитаного, безпосередньо в судовому засіданні, недовіряти поясненням якого жодних підстав не вбачається, а також іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення, які, повною мірою були дослідженні в судовому засіданні у відповідності до ст.245КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, враховуючи положення ч.1 ст.130КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, характер скоєного правопорушення, даних щодо особи ОСОБА_1 , вважаю необхідним накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде цілком відповідати обставинам справи, та, у свою чергу, сприятиме профілактиці даного виду правопорушень.

Згідно із ст.40-1КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

З урахуванням положень п.5 ст.4Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2% прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на час ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, тобто 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст.40-1,130 ч.1,283,284КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 - визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф слід перерахувати на рахунок (IBAN) UA0005001, отримувач - Донецьке ГУК/м. Донецьк/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37967785, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), ККДБ 21081300, призначення платежу протокол серії ААД №677488 від 06.04.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, який перерахувати на рахунок (IBAN) UA0005692; отримувач коштів - Донецьке ГУК/Костянтинів. МТГ/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ)- 37967785; банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.податків);

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч.2 ст.308КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців після набрання нею законної сили.

Суддя А.В. Орчелота.