Провадження № 3/127/6457/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

06 серпня 2024 року в м. Вінниці по вул. П. Тичини, 21 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку за допомогою приладу «Drager» №7510, результат огляду 2,46 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.130 КУпАП.

У судові засідання, призначені на 28 серпня 2024 року о 10.30 год. та 16 вересня 2024 року о 11.00 год. ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, визначеному чинним законодавством, доказів поважності причин неявки, а також клопотань щодо відкладення розгляду справи суду не надходило. Виклики ОСОБА_1 здійснювались шляхом направленням судових повісток засобами поштового зв`язку, про що свідчать матеріали справи, однак конверт з поштовим відправленням повернувся до суду не врученим із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Суд вважає, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, не був позбавлений можливості реалізувати усі свої права, визначені КУпАП у будь-який спосіб. Однак жодних дій для обґрунтування власної позиції у справі ним здійснено не було.

Крім того, КУпАП визначені випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (ст.268 КУпАП), однак розгляд справи за ч. 2 ст. 130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, не належить до цих випадків.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «ЮніонАліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принципверховенство права, зокрема, проводити судове засідання у відсутності особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАПзавданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом установлено, що 06 серпня 2024 року о 22.40 год. в м. Вінниці по вул. П. Тичини, 21 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку за допомогою приладу «Drager» №7510, результат огляду - 2,46 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, про що складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №431738 від 06 серпня 2024 року.

До протоколу доданий рапорт інспектора взводу №2 роти № 3 БУПП у Вінницькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Олександра Войцещука з якого слідує, що 06 серпня 2024 року під час несення служби на службовий планшет надійшло повідомлення про ДТП по вул. Ю. Клена, 28 зі з`їздом, водій можливо перебуває в стані сп`яніння. Прибувши на місце, було встановлено особу винуватця ДТП, яким виявився ОСОБА_1 , який позбавлений права керування, а також під час спілкування у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager», результат огляду 2,46 ‰. На водія було складені протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 122-4, 124, 130 КУпАП та відсторонено від керування транспортним засобом.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, складеного інспектором взводу №2 роти № 3 БУПП у Вінницькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Войцещуком О. А. слідує, що огляд проводився за допомогою приладу «Drager» №7510, результат позитивний 2,46 ‰. Від підпису в цьому акті водій відмовився.

До протоколу також доданий чек «Drager» із роздрукованими на папері результатами - показниками за наслідками проведеного огляду, а також направлення на огляд водія до медичного закладу, в якому зафіксовані ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя.

Крім того, до матеріалів справи долучений відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, якими зафіксована хронологія подій, зокрема, слідує, що працівники поліції прибули за викликом про ДТП та в ході спілкування у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що останній погодився. Результат огляду позитивний-2,46 ‰. При цьому ОСОБА_1 заперечував факт керування автомобілем та причетність до ДТП. Спочатку його версія будувалась на тому, що вони (він з друзями) пробили колесо та зупинилися на стоянці і майже 2 години, як його ремонтують, а під час ремонту випили пива. При цьому вказував, що він нікому не передавав право керування автомобілем, який належить його батькові. Поліцейські звернули його увагу на наявність на його автомобілі слідів фарби пошкодженого автомобіля та теплий мотор. Згодом ОСОБА_1 зазначав, що автомобіль він надавав в користування на два тижні своєму кумові та це він приїхав на автомобілі на стоянку. На пропозицію зателефонувати йому ОСОБА_1 відмовився. Потерпіла особа також зазначає, що коли вони отримали повідомлення в групі їхнього ОСББ про пошкодження автомобілів в дворі будинку та прийшли на стоянку, на яку вказали очевидці ДТП, то ОСОБА_1 їй зазначив, що він є водієм цього автомобіля та відшкодує завдані збитки, якщо буде потрібно.

З письмових пояснень ОСОБА_2 від 07 серпня 2024 року слідує, що 06 серпня 2024 року, перебуваючи у себе дома, вона отримала сповіщення про те, що 20 хв. назад автомобіль в кузові «універсал» міг пошкодити інші автомобілі, які знаходяться у дворі, якщо є такі пошкодження, то автомобіль зараз стоїть на стоянці. Вона разом із донькою вийшла на вулицю, оскільки її автомобіль був припаркований під вікном квартири. Під час огляду свого автомобіля вона помітила пошкодження зі сторони водійського місця, яке було повздовж усього транспортного засобу. Вона відразу побігла на стоянку, про яку зазначено в повідомлені, де побачила автомобіль з увімкненими фарами та трьох хлопців, які намагались замінити пошкоджене колесо. Вона відразу викликала поліцію. При очікуванні поліції спілкувалась із цими хлопцями, один з яких сказав, що він відшкодує завдані збитки, якщо буде потрібно.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Статтею 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, встановлений чіткий алгоритм дій щодо проведення огляду водія на стан алкогольного ( іншого ) сп`яніння і оформлення його результатів.

Відповідно до пунктів 2, 4, 6 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`ягніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015№ 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (п.7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

Як слідує з матеріалів справи медичний огляд ОСОБА_1 із його згоди проводився на місці за допомогою приладу «Drager», результат огляду 2,46 ‰, тобто перевищує допустимий цифровий показник. Під час проведення огляду у відповідності до ст. 266 КУпАП застосовувалися технічні засоби відеозапису, а саме портативні відеореєстратори № 467753, № 467749.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП особа несе відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 2 ст. ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Повторним відповідно до статті 35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню. Повторність правопорушення визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 вересня 2023 року у справі №127/24380/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постанова набрала законної сили 13 жовтня 2023 року.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, що виразилось в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, суд дійшов висновку, що його вина цілком доведена. Наявність складу адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_1 , крім вищевказаного протоколу, підтверджується поясненнями ОСОБА_2 , а саме те, що ОСОБА_1 в розмові з нею визнав, що він є водієм та відшкодує завдані збитки, що також зафіксовано на відеозаписі, а також відеозаписами, на яких зафіксовано як поліцейські звернули увагу ОСОБА_1 на наявність на автомобілі фарби від пошкодженого автомобіля та теплий мотор. Крім того вина ОСОБА_1 підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківкою приладу «Drager 7510» та постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 вересня 2023 року по справі №127/24380/23.

Твердження ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом спростовуються матеріалами справи, зокрема поясненнями потерпілої, відеозаписами з портативних відео-реєстраторів на яких останній спочатку зазначає, що саме він керував автомобілем «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , та кермо іншим особам не передавав. Пізніше, останній змінив свої пояснення та сказав, що керував автомобілем його кум, однак на пропозицію працівника поліції зателефонувати до особи, яка начебто керувала транспортним засобом, ОСОБА_1 відмовився. Зміну ним своїх пояснень суд оцінює як намір уникнути відповідальності.

Вирішуючи питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та попередження вчинення нею нових правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд враховує таке.

Санкцією ч.2 ст.130 КУпАП встановлене адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або ж адміністративний арешт з позбавленням права керування транспортними засобами та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб.

Зі змісту ч.1 ст.32 КУпАП слідує, що адміністративний арешт установлюється і застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень.

При цьому ст.23 КУпАП регламентовано, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Аналізуючи надані суду матеріали, судом не встановлені виключні (виняткові) випадки, а тому суд не вважає за доцільне застосовувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту з позбавленням права керування транспортними засобами та з оплатним вилученням транспортного засобу.

Натомість суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Щодо наявності правових підстав для застосування до ОСОБА_1 такого виду адміністративного стягнення як оплатне вилучення транспортного засобу, суд враховує, що в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про те, що транспортний засіб марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , на праві власності належить ОСОБА_1 , а тому відсутні підстави для застосування такого виду стягнення як оплатне вилучення транспортного засобу. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що вищевказаний транспортний засіб належить ОСОБА_3 .

Вирішуючи питання щодо обсягу застосованого стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

В той же час, згідно з ч.3 ст.30 КУпАП у разі, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Як слідує з матеріалів справи постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 вересня 2023 року у справі №127/24380/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КпАП України, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 гривень, на користь держави із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. З відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень слідує, що вказане рішення набрало законної сили 13 жовтня 2023 року.

Отже не відбутий строк даного стягнення на момент винесення судового рішення складає 27 днів.

Отже при призначенні ОСОБА_1 остаточного стягнення в частині позбавлення права керування транспортним засобом необхідно приєднати невідбуту частину стягнення за постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 вересня 2023 року, яка становить 27 днів позбавлення права керування транспортними засобами до розміру стягнення, яке передбачене санкцію ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме 3 роки позбавлення прав керування транспортним засобом, тобто загальний строк становить 3 роки 27 днів.

Крім того, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 грн, сплата якого передбачена ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст. 40-1, ч. 2 ст. 130, ст. 221, 268, 276, 279, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн (тридцять чотири тисячі гривні) на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Відповідно до ч.3 ст.30 КУпАП шляхом приєднання до застосованого стягнення невідбутої частини стягнення визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн (тридцять чотири тисячі гривні), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 27 днів (двадцять сім) днів.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення до виконання 3 (три) місяці.

Суддя: