Єдиний унікальний номер судової справи 484/715/24
Номер провадження 33/812/288/24 Головуючий у місцевому суді:Мельничук О.В.
Категорія ст.124 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

та його захисника адвоката Вдовиченка М.Ю.,

захисника іншого учасника ДТП ОСОБА_2 адвоката Ремського Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 квітня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №582516, який надійшов на розгляд до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області і був складений 03 лютого 2024 року, встановлено, що водій ОСОБА_1 02 лютого 2024 року близько 22 год. 00 хв. в місті Первомайськ, на перехресті доріг вулиць М. Амосова та І. Черняховського, керуючи транспортним засобом автомобілем марки та моделі Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не надав переваги у русі на рівнозначному перехресті, який є нерегульованим, транспортному засобу автомобілю Nissan, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті чого допустив з ним зіткнення. Водії понесли матеріальні збитки, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Такими діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Постановою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 850 грн. Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп.

Не погодившись із судовим рішенням, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав через суд першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 квітня 2024 року, та постановити нове судове рішення яким закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що працівниками поліції допущено суттєві порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: в протоколі допущено виправлення дати його складання з 02 на 03 лютого 2024 року; виправлення пункту ПДР, який порушено та який не відповідав суті адміністративного правопорушення. При цьому, виправлення пункту ПДР було внесено після складання протоколу та ознайомлення з ним ОСОБА_1 , оскільки в його копії зазначено пункт 16.14 ПДР, в той час, як після такого виправлення, в наданому працівниками поліції до суду проколі взагалі неможливо встановить який пункт ПДР було порушено ОСОБА_1 , чи 16.12, чи 16.18 вказаних Правил.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення та схеми місця ДТП до нього не можливо встановити напрямок руху транспортних засобів, що унеможливлює визначити напрямок руху кожного транспортного засобу, та хто з водіїв порушив ПДР.

Зазначено, що суд першої інстанції мав би повернути протокол про адміністративне правопорушення правоохоронному органу для належного оформлення.

Також, суд першої інстанції помилково встановив, що ДТП сталася на перехресті рівнозначних доріг, оскільки з листа Виконавчого комітету Первомайської міської ради від 14 лютого 2024 року вбачається, що вказане перехрестя не є рівнозначним. При цьому, саме ОСОБА_1 рухався по головній дорозі вулиці Академіка Миколи Амосова.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

За змістом ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч.3 ст.7 КУпАП).

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (ч.4 ст.7 КУпАП).

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Стаття 124 КУпАП (в редакції, яка діяла на час вчинення ДТП) передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому, диспозиція ст.124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів. Тому, розглядаючи дану справу, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог пунктів ПДР, які зазначені в протоколі працівником поліції.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п.1.1 ПДР єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється названими Правилами.

Зокрема, ч.3 ст.41 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. За положеннями вказаної статті, протокол про адміністративне правопорушення та пояснення свідків є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №582516, який надійшов на розгляд до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області і був складений 03 лютого 2024 року, встановлено, що водій ОСОБА_1 02 лютого 2024 року близько 22 год. 00 хв. в місті Первомайськ, на перехресті вулиць М. Амосова та І. Черняховського, керуючи транспортним засобом автомобілем марки та моделі Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не надав переваги у русі на рівнозначному перехресті, який є нерегульованим, транспортному засобу- автомобілю Nissan, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті чого допустив з ним зіткнення. Водії понесли матеріальні збитки, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.124 КУпАП, порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

При цьому, примірник протоколу, що направлений в суд для розгляду, містить виправлення, зокрема: маються виправлення щодо пункту ПДР, який порушив ОСОБА_1 .

До протоколу про адміністративне правопорушення додана схема місця дорожньо-транспортної події та пояснення учасників даної дорожньої пригоди.

За змістом ст.ст.7,251,254,279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється тільки щодо правопорушника і підставою для її розгляду є протокол про адміністративне правопорушення, тобто справа розглядається в межах протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі доказів, зібраних особами, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

З огляду на наведене суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення обмежений лише тими обставинами правопорушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Слід зазначити, що порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством.

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Системний аналіз норм ст.124 КУпАП, відповідальність за якою поширюється на невизначене коло осіб та передбачає накладення стягнення у виді штрафу та обмеження у користуванні водійськими правами, дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням /обвинуваченням.

Кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч.2 ст.6 Конвенції, та заборону подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст.4 Протоколу 7 до Конвенції).

Згідно ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 254 КУпАП встановлено, що основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 цього Кодексу.

За правилами ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Крім того, ст.268 КУпАП регламентовані права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З системного аналізу наведених правових норм КУпАП слід дійти висновку про те, що притягнення до адміністративної відповідальності починається з моменту складання протоколу та його пред`явлення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Прийняття ж постанови за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення є вирішенням такої справи по суті, яка передбачає встановлення наявності складу адміністративного правопорушення або його відсутності та, відповідно, застосування санкції, закриття справи, що відповідає положенням ст.284 КУпАП.

За наведених підстав, апеляційний суд приходить до висновку, що притягнення ОСОБА_1 до юридичної відповідальності слід пов`язувати саме із складанням відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення від 03 лютого 2024 року.

При цьому, складання протоколу це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст.251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, необхідно також враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №582516 від 03 лютого 2024 року є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ, акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері дотримання правил дорожнього руху (ст.254 і ст.255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Відповідно до положень п.7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №1376 від 06 листопада 2015 року не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає (ч.1 ст.254 КУпАП та ч.2 ст.251 КУпАП), та не може бути перекладено на суд.

Однак, працівниками поліції вказаних вимог, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 дотримано не було, оскільки оглядаючи протокол, зіставляючи оригінал протоколу, що наявний у справі, із його копією, яка була надана суду першої інстанції (другий примірник), є очевидним внесення змін до оригіналу документа вже після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено, виходячи з того, що примірник протоколу, який виданий ОСОБА_1 , містить посилання на порушення ним пункту 16.14 ПДР, в той час як в оригіналі протоколу, вказаний пункт ПДР був виправлений на інший пункт. При цьому, після такого виправлення взагалі неможливо поза розумним сумнівом встановити порушення якого пункту ПДР ставиться в провину водію ОСОБА_1 .

Отже, вищевказане фактично свідчить про те, що в примірник протоколу, що направлений в міськрайонний суд для розгляду, після ознайомлення з ним правопорушника під розписку, були внесені виправлення в частині порушених пунктів ПДР.

До того ж, слід зазначити, що матеріали даної справи не містять даних, що ОСОБА_1 було ознайомлено з такими уточненнями щодо пункту ПДР, чим фактично було позбавлено його можливості належним чином підготуватися до захисту, що свідчить про порушенням прав та принципу рівності сторін.

За такого, на думку апеляційного суду, вищезазначене свідчить про порушення працівниками поліції вимог ст.256 КУпАП при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №582516 від 03 лютого 2024 року.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, виходячи з положень ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, оцінюючи вказаний доказ відповідно ст.252 КУпАП, слід дійти висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №582516 від 03 лютого 2024 року складений без дотримання вимог процесуального закону, що тягне за собою визнання цього доказу недопустимим.

До того ж, слід зауважити, що до повноважень суду не віднесено вирішення питань щодо дотримання (недотримання) водієм вимог Правил дорожнього руху, про які не зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, та не належить збирання доказів на користь сторони обвинувачення, оскільки суд розглядає справу на засадах об`єктивності, неупередженості, диспозитивності.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, зазначаючи про порушення ОСОБА_1 вимог п.16.12 ПДР, які не зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (примірник протоколу, який наданий останньому), вищезазначеного не врахував, а також, не виконав вимоги п.2 ч.1 ст.278 КУпАП за змістом яких орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, не перевірив чи виконано поліцейськими вимоги ч.2 ст.251 КУпАП, передчасно постановив рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому, посилання міськрайонного суду на інші докази, що наявні у справі, не має правого значення в даному випадку, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно водія ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Відповідно до п.39 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено з порушенням вимог ст.256 КУпАП, які потягли за собою порушення права на захист ОСОБА_1 , то всі обставини інкримінованого останньому адміністративного правопорушення є такими, що встановлені з використанням недопустимих доказів, що дає підстави для висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку з чим, за наслідками розгляду апеляційної скарги, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. скасувати та постановити у справі нову постанову.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1. ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Серебрякова