ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1942/24 Справа № 209/4327/24 Суддя у 1-й інстанції - Решетник Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 липня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винувато у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850, 00 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави, стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. -

В С Т А Н О В И В:

Згідно із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 30.04.2024 о 12 год. 10 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ухилилась від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення отримання освіти неповнолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який з січня 2024 має пропуски занять у Кам`янському енергетичному коледжі без поважних причин у кількості 164 годин, навчальну програму не виконує, має незадовільні оцінки. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги Закону України «Про освіту» та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову суду скасувати та винести нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, постанова є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Вказує на процесуальні порушення, допущені у межах провадження у справі про адміністративне правопорушення. Так, протокол про адміністративне правопорушення на підставі відомостей, отриманих 30.04.2024 року, було складено 03.05.2024 року, тобто зі значним пропуском строку, встановленого КУпАП, а також у ньому не зазначено норму закону, яка зобов`язує її вчинити дії, у невиконанні яких вона обвинувачується.

Крім того зазначає, що інкриміноване їй адміністративне правопорушення фактично має триваючий характер, в той час як у протоколі зазначено про одномоментне його вчинення о 12:10 годин 30 квітня 2024 року.

Вказує, що її винуватість не є доведеною, оскільки належними доказами обставин, пов`язаних із неналежним навчанням її сина, можуть бути лише відомості, отримані з комплексу АІКОМ.

Вважає, що вона належним чином виконує всі передбачені законодавством обов`язки щодо забезпечення її сину права на навчання: створює необхідні умови, надає допомогу, проводить бесіди, а також уклала договір з практикуючим сімейним психологом щодо надання психологічної допомоги сину. Все це здійснює, незважаючи на наявність другої малолітньої дитини, невисокий матеріальний дохід та повну відсутність допомоги зі сторони батька сина.

ОСОБА_1 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилася, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, у зв`язку з чим вважаю за можливе здійснити апеляційний розгляд за її відсутності.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, а його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є законним і обґрунтованим.

При цьому, суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи апелянта щодо відсутності правових підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, виходячи з наступного.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ст. 184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, а об`єктивна сторона полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 150 Сімейного кодексу України, визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, за обставин, викладених у постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 056299 від 03.05.2024 року, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП; копією електронного рапорту старшого інспектора-чергового ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області Хвостик В.В.; повідомленням директора Кам`янського енергетичного фахового коледжу від 18.04.2024 до органів поліції за фактом того, що студент І курсу, групи ЕТ-23-1/9 ОСОБА_2 з січня 2024 року по теперішній час має пропуски занять без поважної причини у кількості 164 годин, навчальну програму не виконує, має незадовільні оцінки; копіями журналу обліку відвідування занять за січень, лютий, березень, квітень, відповідно до якого студент ОСОБА_2 має численні пропуски занять; копією письмових пояснень ОСОБА_2 , який пояснив, що з січня 2024 року він перестав відвідувати навчальні заняття в коледжі, не виконував навчальну програму, оскільки не бажає там вчитися.

Дослідивши вказані докази та надавши їм належну оцінку, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про неналежне виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків щодо свого неповнолітнього сина та правильності кваліфікації її дій за ч. 1 ст.184 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що факт неналежного відвідування її сином навчального закладу та його незадовільного навчання може бути підтверджений лишу відомостями з системи АІКОМ суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки він не узгоджується із положеннями ст. 251 КУпАП, згідно із якими доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.

У той же час у суду апеляційної інстанції відсутні розумні підстави для сумнівів у правильності відповідних відомостей, що надані навчальним закладом.

Крім того, згідно із апеляційною скаргою ОСОБА_1 не заперечує того факту, що її син не відвідує навчальний заклад, а в письмових поясненнях вказує, що її син ОСОБА_3 не бажає навчатися, постійно грає вночі на телефоні, а зранку йому важко вставати в навчальний коледж, однак ця обставина не є підставою, щоб неповнолітний син не відвідував навчальний заклад.

Посилання апелянта на укладання нею договору з практикуючим психологом суд апеляційної інстанції вважає такими, що не обгрунтовують апеляційні вимоги, оскільки вказаний договір було укладено 27 червня 2024 року, після складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, а відтак факт його укладання не має істотного значення для оцінки інкримінованих останній дій.

Інші доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки наведені ОСОБА_1 відомості не спростовують ані її обов`язку вжити належні, достатні та вичерпні заходи для забезпечення її сину ОСОБА_2 необхідних умов для навчання та виховання, ані факту його неналежного виконання.

Враховуючи викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

З огляду на викладене апеляційний суд не встановив підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, оскільки вона є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 05 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця