Справа №949/1164/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2024 року м. Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Тарасюк А.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли з ВП №1 Сарненського РВП ГУНП у Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватного підприємця, проживаючу в АДРЕСА_1 ,,

за ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №942440 від 04 червня 2024 року, ОСОБА_1 04 червня 2024 року об 11 год. 50 хв. по вулиці 1000-ліття Дубровиці в м. Дубровиця Сарненського району Рівненської області, здійснювала продаж тютюнових виробів з рук без марок акцизного податку України, чим порушила вимоги ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, конячого, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Виявленні у ОСОБА_1 двадцять пачок «Прима класична» без фільтру вилучено для тимчасового зберігання.

Крім цього, постановою судді Дубровицького районного суду Отупор К.М. від 06 серпня 2024 року матеріали справи №949/1436/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 156 КУпАП передано для подальшого вирішення питання про об`єднання з матеріалами даної справи №949/1164/24.

Так, постановою суду від 06 серпня 2024 року справи про адміністративне правопорушення за №949/1164/24 та за №949/1436/24 об`єднані в одне провадження.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №335293 від 08 липня 2024 року, ОСОБА_1 08 липня 2024 року о 16 год по вулиці 1000-ліття Дубровиці в м. Дубровиця Сарненського району Рівненської області, здійснювала продаж тютюнових виробів з рук без марок акцизного податку України, чим порушила вимоги ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, конячого, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Виявленні у ОСОБА_1 десять пачок «Прима класична» без фільтра вилучено для тимчасового зберігання.

До початку розгляду справи, від ОСОБА_1 надійшла заява, у якій вона просить розглянути справу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 156 КУпАП, без її участі.

Проте, незважаючи на наявність зазначеної заяви, судом було повідомлено ОСОБА_1 про призначення справи до розгляду на 07 серпня 2024 року, що оформлено відповідною телефонограмою (а.с.11).

Згідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд вважає за можливе розглянути справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та з`ясувавши повно, всебічно, об`єктивно усі обставини справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа може бути піддана заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що кореспондується із ст. 245 КУпАП, за якою завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, не може бути визнаний належним доказом у справі у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, що б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви суду.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Диспозицією ч. 3 ст. 156 КУпАП передбачено відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом. Тобто, є бланкетною нормою і при кваліфікації дій правопорушника за цією статтею необхідно керуватися спеціальними Законами.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері торгівлі алкогольними та тютюновими виробами, вказані відносини регулюються, зокрема Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 481/95-ВР від 19 грудня 1995 року (далі - Закон України).

Тому, особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 156 КУпАП, повинна зазначити, яку норму вказаного Закону порушила особа стосовно, якої складений протокол.

Проте, зі змісту протоколів про адміністративне правопорушення, складених стосовно ОСОБА_1 , вбачається, що в них відсутнє посилання на існуючу конкретну норму Закону України, яку вона порушила, а лише в загальному зроблено посилання на ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», яка містить більше 50 частин, якими регламентовано різні види діяльності.

Крім цього, на момент порушення адміністративного провадження - 04 червня 2024 року та 08 липня 2024 року, такого Закону на який зроблено посилання у адміністративних матеріалах, зокрема у протоколах про адміністративне правопорушення, не існує, у зв`язку із внесеними 29 червня 2023 року Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо спрощення умов виробництва дистилятів суб`єктами малого підприємництва» №3193-ІХ змінами.

Відтак, спеціальним нормативно-правовим актом, яким регулюються суспільні відносини у сфері торгівлі алкогольними та тютюновими виробами, на сьогодні є Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 (із змінами і доповненнями).

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що об`єктивна сторона правопорушення в протоколах про адміністративне правопорушення, не розкрита.

За вказаних обставин протоколи про адміністративне правопорушення не відповідають вимогам ст. 256 КУпАП і не можуть бути доказами в розумінні ст. 251 КУпАП.

Крім того, всупереч ст. 256 КУпАП, до протоколів про адміністративне правопорушення не додано жодних доказів, які б підтверджували, що в зазначені день, час та місце ОСОБА_1 здійснювала саме продаж тютюнових виробів марки «Прима класична» з рук, враховуючи при цьому, що торгівля - це процес обміну товарів на гроші з метою задоволення потреб споживача та отримання прибутку, й у вказаній операції мають бути дві сторони Продавець і Покупець, а також товар та гроші одержані внаслідок його реалізації, що також прямо передбачено санкцією ч. 3 ст. 156 КУпАП за якою складено протокол.

У даному випадку матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 продала комусь тютюнові вироби і отримала за це гроші, відсутні дані про особу - покупця, її/його пояснення, акт вилучення грошових коштів за реалізовані тютюнові вироби тощо, а тому посадовою особою, яка склала вказаний протокол, не доведено факту торгівлі ОСОБА_1 тютюновими виробами.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справах «Малофеєва проти росії», «Карєлін проти росії» у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає усіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа належним чином не може підготуватись до захисту) та принципу рівності сторін (оскільки фактично суд перебирає на себе не властиву йому функцію обвинувачення), у такому разі справа має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України). Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Наявність обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин, враховуючи, що у складених стосовно ОСОБА_1 протоколах про адміністративні правопорушення серії ВАБ № 942440 від 04 червня 2024 року та серії ВАД № 335293 від 08 липня 2024 року не наведено обов`язкових ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення та не надано достатніх доказів вчинення адміністративного правопорушення, не вказано конкретну норму порушеного Закону, у зв`язку із чим зазначені порушення слід визнати істотними, які унеможливлюють встановлення в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що Конституцією України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, особа не може бути визнана винуватою доки її вину не буде доведено в установленому законом порядку, при тому, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що складені відносно ОСОБА_1 протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 156 КУпАП, не можуть бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності, а тому провадження у даних справах на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП слід закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Водночас, у відповідності до ст. 265 КУпАП, речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час огляду та які були вилучені, після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Враховуючи те, що виявленні двадцять пачок цигарок «Прима класична» без фільтра, вилучені для тимчасового зберігання згідно протоколу серії ВАБ №942440 від 04 червня 2024 року та 10 пачок цигарок "Прима класична" без фільтру, вилучені для тимчасового зберігання згідно протоколу серії ВАД №335293 від 08 липня 2024 року, не містять марок акцизного податку України, то їх слід конфіскувати в дохід держави.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 284, 287, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 156 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені для тимчасового зберігання, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №942440 від 04 червня 2024 року 20 (двадцять) пачок цигарок марки «Прима класична» без фільтру та 10 (десять) пачок цигарок марки "Прима класична" без фільтру, вилучені для тимчасового зберігання, відповідно до протоколу серії ВАД №335293 від 08 липня 2024 року без марок акцизного збору конфіскувати в дохід держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду: Тарасюк А.М.