Номер провадження: 33/813/662/24
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Тьосової Я.В.,

захисника Тихоши С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції між Одеським апеляційним судом та з використанням системи «EasyCon» апеляційну скаргу захисника Тихоши С.М. на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 02.11.2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Оскарженою постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Згідно з оскарженою постановою, ОСОБА_1 , 13.05.2023 року, о 20:55 год., в м.Херсоні по вул. Олександрівська, буд.5, керував автомобілем «ВАЗ 21150», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп?яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням приладу «Drager», результат позитивний 2,30 ‰, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із постановою судді захисник Тихоша С.М. подав апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність та необґрунтованість постанови, стверджує про неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та дослідженим доказам, просить скасувати постанову та закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилаючись на вказані обставини захисник вважає, що суддя місцевого суду безпідставно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, в тому числі не розглянув клопотання про визначення підсудності справи та направлення для розгляду до Херсонського міського суду Херсонської області за місцем проживання ОСОБА_1 .

Крім того, захисник вказує, що суддею місцевого суду не враховано безпідставність зупинки автомобіля ОСОБА_1 працівниками поліції, тому всі послідуючі дії працівників поліції є неправомірними, а докази у справі недопустимими.

Також в апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, з посиланням на те, що справу розглянуто без участі ОСОБА_1 , копії постанови він не отримував, про її існування дізнався 25.01.2024 року при продовженні строку дії тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом.

Судовий розгляд в апеляційному суді проведено за відсутністю ОСОБА_1 , який будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду, в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення судового засідання не подавав.

Захисник Тихоша С.М. вказав, що ОСОБА_1 сповіщений про розгляд справи, однак не має можливості з`явитися в судове засідання, тому вважав можливим проводити розгляд за його відсутності.

За таких обставин суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженої постанови, судом були створені всі можливі та необхідні умови для реалізації права учасників справи на доступ до правосуддя.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши захисника ОСОБА_2 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та долучені докази; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; суд дійшов висновку про таке.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, апеляційним судом встановлено таке.

Згідно положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

Як вбачається з матеріалів судової справи судовий розгляду в місцевому суді проведено та оскаржену постанову ухвалено 02.11.2023 року без участі ОСОБА_1 .

Копія постанови судом ОСОБА_1 не надсилалась.

В апеляційній скарзі захисник вказує, що копію постанови ОСОБА_1 не отримував, про її існування дізнався 25.01.2024 року, під час продовження строку дії тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом в органах адміністративної практики патрульної поліції.

Матеріали справи на спростування вказаних доводів апелянта інформації не містять.

29.01.2024 року через відділення «Укрпошти» захисником подано апеляційну скаргу, яка надійшла до місцевого суду 01.02.2024 року.

З урахуванням встановлених обставин, винесення місцевим судом постанови без участі ОСОБА_1 , відсутність підтвердження отримання ним копії постанови в межах строку на апеляційне оскарження, фактичне подання апеляційної скарги захисником 29.01.2024 року, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити стороні захисту право на доступ до правосуддя.

Щодо доводів про незаконність та необґрунтованість постанови, апеляційним судом встановлено таке.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді першої інстанції є обґрунтованою та такою, що прийнята з дотриманням вимог КУпАП, за результатами повного та всебічного дослідження доказів.

Так, згідно з протоколом серії ААД №192715 від 13.05.2023 року, ОСОБА_1 13.05.2023 року, о 20:55 год., в м. Херсоні по вул. Олександрівська, буд.5, керував автомобілем «ВАЗ 21150», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп?яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням приладу «Drager», результат позитивний 2,30 ‰, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Із відеозаписів з боді-камер поліцейських вбачається добровільне проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager», показники якого зафіксували 2,30 ‰.

Із відеозаписів також вбачається, що на запитання працівника поліції чи вживав ОСОБА_1 алкоголь, останній надав позитивну відповідь.

Крім того, із відеозапису вбачається, що працівниками поліції ОСОБА_1 роз?яснені його права та зачитано зміст складеного стосовно нього протоколу, виписано тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами, а також повідомлено про місце розгляду справи. Під відеозапис ОСОБА_1 відмовився від підпису в протоколі та тесту «Drager».

Таким чином, слід констатувати, що з відеозаписів просліджується чітка послідовність подій, які відбувались 13.05.2023 року, зокрема проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння та встановлений факт його перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що захисник фактично не заперечує того факту, що на відеозаписі зафіксований саме ОСОБА_1 за подій, які відбувались 13.05.2023 року, зокрема його спілкування з працівниками патрульної поліції.

Апеляційний суд вважає, що об`єктивних даних зафіксованих на відео достатньо для підтвердження факту вказаних в протоколі обставин, та не вбачає підстав для визнання відеозапису неналежним та недопустимим доказом. За наведених обставин, даний доказ, з огляду на приписи ст.251 КУпАП, є належним та допустимим.

Відповідно до роздруківки тесту №1308 огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager» встановлено результати 2,30 ‰.

Згідно акта огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів зафіксовані результати огляду ОСОБА_1 проба позитивна 2,30 ‰ (а.с.6).

З огляду на наведене відеозапис, результати газоаналізатора «Drager» та акт огляду на стан алкогольного сп?яніння беззаперечно підтверджують викладені в протоколі відомості та поза розумним сумнівом доводять вину правопорушника.

Крім того, відповідно до рапорту поліцейського Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області Верескун М., під час несення служби з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху, 13.05.2023 року у складі «Альянс 222» із лейтенантом поліції Перепечко Є., близько 21:00 год. було зупинено автомобіль «ВАЗ 21150», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування з яким було виявлено ознаки алкогольного сп?яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с. 4).

Згідно рапорту поліцейського РПП СПД №1 ВП №2 Лубенського РВП Карповського Д. від 13.05.2023 року, перебуваючи в добовому наряді з спільно з сержантом поліції ОСОБА_3 13.05.2023 року було зупинено автомобіль «ВАЗ 21150», номерний знак НОМЕР_1 , за порушення Правил дорожнього руху України, а саме за проїзд на червоне світло світлофора, та під час перевірки документів було виявлено, що ОСОБА_1 перебував за кермом вказаного автомобіля в стані алкогольного сп?яніння (а.с.5).

Апеляційний суд вважає, що зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також апеляційним судом встановлено, що 16.06.2023 року постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП було повернуто до Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області для опрацювання та усунення недоліків. Підставою для повернення матеріалів суддя вказав те, що до матеріалів справи співробітниками поліції долучений чек драгер, однак не у повному обсязі, а саме відсутні дані про деталі аналізу. Також в протоколі вказано про долучення посвідчення водія, проте вказаний додаток в матеріалах справи відсутній та не вказане місце його зберігання.

15.08.2023 року до місцевого суду повторно після доопрацювання направлені матеріли справи стосовно ОСОБА_1 (а.с. 13).

До матеріалів справи повторно долучено тест №1308 (в повному обсязі) стосовно проходження ОСОБА_1 огляду з використанням газоаналізатора «Drager», результат тесту 2,30 ‰.

Відповідно до рапорту поліцейського СРПП Херсонського ГУП ГУНП в Херсонській області Верескун М. на виконання постанови Малиновського районного суду м. Одеси працівниками поліції було здійснено виїзд за адресою місця проживання ОСОБА_1 , та останнього повідомлено про повторне роздрукування копії чека «Drager» тест №1308 та повторно ознайомлено із його змістом, однак ОСОБА_1 відмовився від його підпису, що зафіксовано на службову боді-камеру СРПП №2, запис якої долучено до матеріалів справи та підтверджує інформацію згідно цього рапорту.

Згідно рапорту поліцейського СРПП ХГУП в Херсонській області Верескун М. при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №192715 від 13.05.2023 року було вказано, що до протоколу додається посвідчення водія, хоча насправді посвідчення водія не додавалося, а було передано до адміністративного сектору Херсонського РУП.

Тобто працівниками патрульної поліції виконано вимоги постанови місцевого суду стосовно доопрацювання матеріалів та усунуті встановлені недоліки.

Доводи захисника про безпідставну зупинку автомобіля ОСОБА_1 працівниками поліції, апеляційний суд визнає неспроможними та такими, що спростовуються рапортом поліцейського РПП СПД №1 ВП №2 Лубенського РВП Карповського Д. від 13.05.2023 року, відповідно до якого автомобіль «ВАЗ 21150», номерний знак НОМЕР_1 , було зупинено за порушення Правил дорожнього руху України, а саме за проїзд на червоне світло світлофора, та під час перевірки документів було виявлено, що ОСОБА_1 перебував за кермом вказаного автомобіля в стані алкогольного сп?яніння.

Стосовно доводів захисника про залишення без задоволення клопотання про визначення підсудності справи за місцем його проживання ОСОБА_1 , яка є зоною бойових дій та у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, а саме за Херсонським міським судом Херсонської області, апеляційний суд зазначає наступне.

Порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України (ч. 2 ст. 246 КУпАП).

Відповідно до ч. 1, 2 статті 276 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються судом за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1-129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

При цьому, відповідно до змісту статті 257 КУпАП, місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, визначається особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, яка після його складання, направляє матеріали справи до органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 КУпАП», роз?яснено судам, що у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність, питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

Зміст наведених вище вимог закону зводиться до того, що право обрання підсудності розгляду справи належить виключно органу внутрішніх справ та відповідно суд до якого надійшов відповідний протокол про адміністративне правопорушення повинен розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №192715 від 13.05.2023 року, складеного відносно ОСОБА_1 , останній проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Правопорушення було скоєно за адресою: м. Херсон, вул. Олександрівська, буд.5.

З відеозапису нагрудної камери працівника поліції вбачається, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи відбудеться в Малиновському районному суді м. Одеси.

При цьому, підставою направлення матеріалів справи до Малиновського районного суду м. Одеси є Розпорядження Голови Верховного Суду від 26.09.2022 року №52 «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Херсонської області», яким унесено зміни до Розпорядження Голови Верховного Суду від 06.03.2022 року №1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», визначивши з 03.10.2022 року територіальну підсудність судових справ Херсонського міського суду за Малиновським районним судом м. Одеси.

Орган поліції скерував протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 для розгляду до Малиновського районного суду м. Одеси.

Тому, доводи апелянта про порушення територіальної підсудності розгляду даної справи є безпідставними.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в оскарженій постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, захисником не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, місцевий суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини.

Крім того слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Апеляційним судом не встановлено порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи в суді першої інстанції.

За таких обставин суд визнає доводи апеляційної скарги безпідставними, що свідчить про відсутність підстав для її задоволення та скасування оскарженої постанови.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Задовольнити клопотання захисника Тихоши С.М. про поновлення строку на апеляційне оскарження постановисудді місцевого суду.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 02.11.2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський