ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №33/818/1133/24 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі головуючого судді Люшні А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м.Харкова від 22 січня 2024 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Також стягнено з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Судом встановлено, що 03 грудня 2023 року об 11 год. 45 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем «Skoda Octavia A7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м.Харкові по вул.Сумській, біля будинку 48, у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку із застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest 7510 із застосуванням відеозйомки на нагрудну відеокамеру, результат огляду склав 0,49 ‰, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що працівники поліції при виявленні правопорушення та складанні протоколу про адміністративне правопорушення належним чином не встановили особу, яка керувала транспортним засобом. Вказав, що на відеозаписах, які знаходяться в матеріалах справи зафіксована інша особа, а не ОСОБА_2 . Зазначив, що ОСОБА_2 отримував водійське посвідчення, однак ніколи транспортним засобом не керував, власним автомобілем не володіє. Наголосив, що на момент подання апеляційної скарги водійське посвідчення у ОСОБА_2 відсутнє, з якого часу воно пропало останньому невідомо.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що ОСОБА_2 належним чиномпро час та місце судового засідання судом не повідомлявся, в протоколі про адміністративне правопорушення вказано невірну адресу мешкання останнього, про наявність оскаржуваної постанови дізнався 12 червня 2024 року, з матеріалами справи ознайомився лише 14 червня 2024 року.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (п.8 ч.1 ст.129 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та захисник Малихін С.О., будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, а тому апеляційний розгляд відбувся за їх відсутності.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Встановивши винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме: дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 643423 від 03 грудня 2023 року; результат тесту, проведеного за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 7510», який складав 0,49 проміле; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з результатами огляду ОСОБА_2 погодився та не надав заперечень; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 грудня 2023 року; рапорт інспектора взводу1 роти 1 батальйону 2 Управління патрульної поліції у Харківській області ДПП Р.Масло; дані відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції.

Відповідно до положень підпункту «а» п.2.1 Правил дорожнього рухуУкраїни водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пункт 5 ч.1 ст.32 Закону України «Про національну поліції» передбачає, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у випадку якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події.

Згідно даним відеозапису з нагрудної камери працівника поліції особою, яка керувала транспортним засобом «Skoda Octavia A7», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,на законну вимогу поліцейського було пред`явлено оригінал посвідчення водія НОМЕР_2 .

Отже, працівником поліції встановлено особу, яка керувала транспортним засобом «Skoda Octavia A7», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,належним чином та передбаченим законом спосіб, оскільки водій вказаного транспортного засобу відповідно до вимог п.2.1а ПДР України мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення складено працівником поліції відповідно до норм чинного законодавства.

Доводи захисника ОСОБА_1 про керування 03 грудня 2023 року об 11 год. 45 хв. транспортним засобом «Skoda Octavia A7», реєстраційний номер НОМЕР_1 іншою особою, а не ОСОБА_2 щодо якого складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №643423, за ч.1 ст.130 КУпАП, спростовуються наявними в матеріалах справи копією паспорта ОСОБА_2 та даними відеозаписів з нагрудних камер працівників патрульної поліції. Особа, яка зафіксована на відеозаписах з місця події схожа на ОСОБА_2 , фото якого додані до апеляційної скарги.

Даних, які підтверджують, що посвідчення водія НОМЕР_2 від 11 квітня 2001 року є недійсним, оскільки рахується втраченим, суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та захисником ОСОБА_1 не надано, і матеріали справи їх не містять.

Крім того, з моменту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення та по теперішній час, останній та сторона захисту не зверталися зі скаргами щодо незаконності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто незаконність дій інспекторів не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять.

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Наведене вище свідчить, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про порушення ОСОБА_2 п.2.9а Правил дорожнього руху України та притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника Малихіна С.О. - задовольнити.

Поновити захиснику Малихіну С.О. строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м.Харкова від 22 січня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника Малихіна С.О. - залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м.Харкова від 22 січня 2024 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня