Справа №: 669/336/24 Провадження № 3/669/236/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2024 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: судді Давидюка О.І.,

з участю: секретаря судового засідання Артемчук К.В.,

прокурорів ОСОБА_1 , Денесюка Р.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

захисника адвоката Лотоцької О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в с-щі Білогір`я протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією від 26 березня 2024 року № 129 та від 26 березня 2024 року № 130, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Хмельницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Білогір`я Білогірського району Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, голови Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області,

за ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 26 березня 2024 року № 129 ОСОБА_2 ставиться у вину те, що він, перебуваючи на посаді голови Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області та будучи відповідно до підпунктів «б» та «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог пункту 2 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а саме про факт розгляду листа № 6809/55/121/01-2023 від 29 листопада 2023 року, який надійшов з Управління стратегічних розслідувань в Хмельницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо надання інформації відносно преміювань працівників громади (в тому числі його як голови Білогірської селищної ради) та інформації про працевлаштування в Білогірській селищній раді близьких йому осіб, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП: неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів (а.с. 43/5-49/11).

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 26 березня 2024 року № 130 ОСОБА_2 ставиться у вину те, що він, перебуваючи на посаді голови Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області та будучи відповідно до підпунктів «б» та «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог пункту 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, що виразилося в підписанні та направленні 07 грудня 2023 року листа № 1769 на адресу Управління стратегічних розслідувань в Хмельницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, яким відмовив у наданні інформації щодо преміювань працівників Білогірської селищної ради (в тому числі себе як голови Білогірської селищної ради), інформації про працевлаштування в Білогірській селищній раді близьких йому осіб, чим унеможливив проведення повної та всебічної перевірки дотримання вимог Закону України «Про запобігання корупції» та у разі виявлення порушень вимог Закону притягнення його до відповідальності, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП: вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів (а.с. 5-11).

Провадження по розгляду вищезазначених протоколів про адміністративні правопорушення постановою Білогірського районного суду Хмельницької області від 01 травня 2024 року об`єднано в одне провадження та надано єдиний номер справі 669/336/24 (провадження № 3/669/236/24) (а.с. 36).

ОСОБА_2 в судовому засіданні своєї вини не визнав. Пояснив, що близькі йому особи, які визначені Законом України «Про запобігання корупції», в Білогірській селищній раді в запитуваний період не працювали та на даний час не працюють, розпорядження про надання собі премії ним особисто не видавалися, а премія виплачується йому виключно на підставі рішення сесії селищної ради, а тому, отримавши запит та надаючи відповідь Управлінню стратегічних розслідувань в Хмельницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, не вбачав необхідності повідомляти Національне агентство з питань запобігання корупції, оскільки реального конфлікту інтересів не було і сам лист, як відповідь на запит, не прийнятий ним в умовах реального конфлікту інтересів, якого на той момент не було і не могло бути. Крім того, зазначив, що він не використовував свої службові повноваження в приватних інтересах та нічого не приховував, а запитувачу не було надано запитувані документи виключно з підстав великого їх об`єму та відсутності конкретизації щодо осіб, про яких уповноважені посадові особи хочуть отримати інформацію, оскільки із запитуваного листа не було зрозуміло чи запитується інформація в рамках кримінального чи адміністративного провадження щодо нього чи інших осіб.

Захисник адвокат Лотоцька О.Б. в судовому засіданні просила закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, оскільки протоколи складені безпідставно, є необґрунтованими, оскільки зміст листа № 6809/55/121/01-2023 від 29 листопада 2023 року, який надійшов з Управління стратегічних розслідувань в Хмельницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, жодним чином не зобов`язував її підзахисного повідомляти Національне агентство з питань запобігання корупції про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а підписання та направлення 07 грудня 2023 року листа-відповіді № 1769 не є вчиненням та прийняттям рішення в умовах реального конфлікту інтересів в розумінні п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції». При цьому, зазначила, що сам лист (запит) уповноваженого органу не був мотивований, аргументований, законодавчо обґрунтований, у ньому були відсутні посилання на підстави його подання та правові підстави отримання запитуваної інформації в той час, коли більшість запитуваної інформації наявна в публічному доступі (на офіційному сайті селищної ради, в правових пошукових системах, тощо), а інша частина запитуваної інформації (щодо оплати праці, преміювання) є публічною інформацією і її надання чи ненадання не може свідчити про суперечність між публічним та приватним інтересом.

Прокурор Денесюк Р.В. в судовому засіданні, яке відбулося з його участю 21 серпня 2024 року в режимі відеоконференції, вважав винуватість ОСОБА_2 в інкримінуємих йому адміністративних правопорушень недоведеною.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , позицію його захисника адвоката Лотоцької О.Б., думку прокурора, дослідивши письмові матеріали, а також з`ясувавши всі обставини справи та надавши оцінку дослідженим доказам, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом абз. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до підпунктів «б» та «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», селищні голови та посадові особи місцевого самоврядування є суб`єктами на яких поширюється дія цього Закону.

Згідно п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП настає відповідно за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно з приміткою до ст. 172-7 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції». У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

При цьому, складовими конфлікту інтересів, як реального так і потенційного, є приватний інтерес, тобто будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

У ч. 1 ст. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

За змістом зазначеної статті суб`єктивна сторона корупційного діяння характеризується тим, що воно вчинюється лише з корисливих спонукань. Особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує, у зв`язку з цим певні матеріальні блага.

Тобто, навіть при наявності суперечності між особистими інтересами та службовими повноваженнями обов`язковим є встановлення можливості впливу такої суперечності на об`єктивність або упередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих службових повноважень.

При цьому, конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Аналізуючи вказані положення КУпАП в сукупності з положеннями Закону України «Про запобігання корупції», суд приходить до висновку, що адміністративна відповідальність щодо порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів настає лише за неповідомлення особою про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

При вирішенні питання про наявності або відсутність у ОСОБА_2 реального конфлікту інтересів, суд виходить з встановлених в судовому засіданні обставин та відповідних норм діючого законодавства.

Так, відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 травня 2017 року № 223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією», зазначено, що аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року № 126/50-е, щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що, для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що приватний інтерес наявний, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: 1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, рішенням першої сесії восьмого скликання Білогірської селищної ради Білогірського (тепер Шепетівського) району Хмельницької області від 08 грудня 2020 року № 02-01/2020 вирішено заслухати складення присяги посадової особи місцевого самоврядування селищним головою ОСОБА_2 , який за результатами виборів та обрання вступив на посаду голови Білогірської селищної ради, а також вирішено присвоїти останньому 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах четвертої категорії посад (а.с. 16).

Управлінням стратегічних розслідувань в Хмельницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України на адресу Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області направлено запит від 29 листопада 2023 року № 6809/55/121/01-2023 про надання інформації та копій документів, а саме: копії документів про преміювання голови та працівників Білогірської селищної ради за період з 01 грудня 2021 року по теперішній час; інформацію про доходи голови, секретаря та заступників голови Білогірської селищної ради за період з 01 грудня 2021 року по теперішній час; копію положення про преміювання Білогірської селищної ради; перелік працівників із зазначенням ПІБ та посади; інформацію про перебування голови Білогірської селищної ради у відпустці, відрядженні та лікарняному за період з 01 грудня 2021 року по теперішній час; інформацію щодо працевлаштування в Білогірській селищній раді близьких осіб керівництва громади (а.с. 12-14).

У даному запиті було також зазначено, що Управлінням стратегічних розслідувань в Хмельницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, як спеціально уповноваженим суб`єктом у сфері протидії корупції, у відповідності до ст. ст. 251, 255 КУпАП, а також з метою проведення перевірки повідомлень про можливі порушення, здійснюється збір доказів та інших фактичних даних про можливе порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції».

Разом з тим, до протоколів про адміністративні правопорушення не додано та в матеріалах справи відсутні будь-які докази, зокрема, інформація про попереднє звернення особи-викривача до уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції щодо можливого вчинення головою Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області ОСОБА_2 правопорушення, пов`язаного з корупцією, інформація про проведення щодо ОСОБА_2 будь-якої оперативної чи іншої перевірки відповідно до покладених на поліцію завдань та повноважень про можливу особисту його зацікавленість у нарахуванні, розподілі та виплаті премій особисто собі, як селищному голові, так і іншим працівникам установи, тощо.

В подальшому, листом Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області від 07 грудня 2023 року № 1769, який підписаний особисто селищним головою ОСОБА_2 , відмовлено у наданні запитуваної інформації та копій документів з огляду на те, що запитувачем «не зазначено конкретних порушень Білогірською селищною радою Шепетівського району Хмельницької області вимог Закону України «Про запобігання корупції», що порушує вимоги ст. 251 КУпАП» та додатково повідомлено запитувача, що «за наявності для того законних підстав, необхідну інформацію селищною радою буде надано у визначеному чинним законодавством порядку» (а.с. 15).

Зі змісту листа Національного агентства з питань запобігання корупції від 18 січня 2024 року № 93-06/3226-24 слідує, що повідомлення про наявність конфлікту інтересів по факту розгляду листа Управління стратегічних розслідувань в Хмельницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 29 листопада 2023 року № 6809/55/121/01-2023 від голови Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області ОСОБА_2 не надходило (а.с. 55/17-56/18).

Аналізуючи вказані вище вимоги законодавства та досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що в надісланому Управлінням стратегічних розслідувань в Хмельницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України запиті від 29 листопада 2023 року № 6809/55/121/01-2023 містилося посилання на ст. 251 КУпАП, що дало підстави адресату вважати, що на момент звернення із запитом підрозділ уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції здійснює провадження у справі про адміністративні правопорушення, проте у ньому відсутні достатні відомості про наявність вказаного провадження, тому при підготовці і підписані відповіді головою Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області ОСОБА_2 про відмову у наданні документів та інформації, в його діях була відсутня суперечність між його приватним інтересом та його службовими повноваженнями, за наслідком яких останній міг би понести юридичну відповідальність.

Вимогами чинного Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності лише на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Після збирання особою, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення, доказів вчинення особою адміністративного правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП, дана особа складає протокол про адміністративне правопорушення, роз`яснює права та обов`язки особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, та вручає відповідний протокол, саме після чого особа набуває статусу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Тому, саме після цього в особи, яка притягається до адміністративної відповідальності можуть виникнути суперечності між її приватним інтересом та її службовими повноваженнями.

Більше того, з наданої суду інформації з копіями документів, яка є аналогічною запитуваній Управлінням стратегічних розслідувань в Хмельницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України в листі від 29 листопада 2023 року № 6809/55/121/01-2023 вбачається, що в Білогірській селищній раді Шепетівського району Хмельницької області не працевлаштовані близькі особи керівництва громади, преміювання працівників селищної ради здійснювалося на підставі розпоряджень селищного голови, а преміювання самого селищного голови ОСОБА_2 здійснювалося на підставі рішення сесії селищної ради та у відповідності до Положення про преміювання працівників апарату та структурних підрозділів Білогірської селищної ради, при цьому, преміювання голови селищної ради ОСОБА_2 своїми ж розпорядженнями не здійснювалося.

Вказані обставини підтверджуються листом Білогірської селищної ради за підписом секретаря ради від 14 серпня 2024 року № 1250, додатком до якого є перелік працівників та займані ними посади, в т. ч. керівники, службовці, робітники та технічні працівники, довідками про доходи голови селищної ради ОСОБА_2 , розпорядженнями голови селищної ради ОСОБА_2 про преміювання за період з 01 грудня 2021 року по 31 грудня 2023 року, рішенням першої сесії восьмого скликання від 08 грудня 2020 року № 08-01/2020 та Положенням про преміювання працівників апарату та структурних підрозділів Білогірської селищної ради, яке затверджене розпорядженням голови селищної ради 04 січня 2022 року за № 3-о (а.с. 109-189).

За таких обставин, ОСОБА_2 , як голова Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області, надаючи відповідь на запит Управління стратегічних розслідувань в Хмельницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо можливого правопорушення, тобто ще не встановленого ані факту, ані особи, яка його вчинила, не перебував у стані реального конфлікту інтересів.

Крім цього, із самих протоколів про адміністративні правопорушення та доданих до них документів не вбачається наявності факту суперечності між приватним інтересом голови Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області ОСОБА_2 та його службовими повноваженнями, не зазначено в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття ним відповідного рішення.

Отже, зазначені обставини унеможливлюють наявність в діях ОСОБА_2 реального конфлікту інтересів, тобто наявності суперечності між його приватним інтересом та його службовими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання ним зазначених повноважень.

До того ж, суд зауважує, що постанова Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 липня 2023 року та постанова Хмельницького апеляційного суду від 06 грудня 2023 року в справі № 676/2774/23, які додані до протоколів про адміністративні правопорушення в якості обґрунтування підставності притягнення особи до адміністративної відповідальності (а.с. 19-24), не є преюдиційними при розгляді протоколів про адміністративні правопорушення, складених щодо ОСОБА_2 , тим паче, що обставини, які встановлені у вказаних судових рішеннях, є відмінними від обставин розглядуваної судом даної справи.

Відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа «Коробов проти України», рішення Європейського суду з прав людини від 21 липня 2011 року № 39598/03), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, проаналізувавши досліджені докази в їх сукупності, поза розумним сумнівом, суд приходить до висновку про недоведеність винуватості голови Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області ОСОБА_2 в порушенні вимог п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» та відповідно вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складів вказаних адміністративних правопорушень.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285, 289, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях зазначених складів адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Олександр ДАВИДЮК