Кагарлицький районний суд Київської області
_____________________________________________________________________________
06.09.2024 Справа №: 368/963/24
провадження 3/368/416/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2024 рокум. Кагарлик

Суддя Кагарлицького районного суду Київської області Закаблук О.В., розглянувши справу, яка надійшла від відділення поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий в АДРЕСА_1 , непрацюючий, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

17.06.2024 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла адміністративна справа щодо ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

17.06.2023 року автоматизовано системою документообігу суду для слухання даного адміністративного провадження ( в порядку КУпАП) був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В., присвоєно справа № 368/963/24, провадження № 3/368/416/24.

Слухання справи було призначено на 08 год. 30 хв. 12.07.2024 року.

12.07.2024 року ОСОБА_1 не з`явився повідомлявся належним чином про день, час та місце слухання справи.

Слухання справи відкладено до 08 год 30 хв. 06.09.2024 року.

06.09.2024 року ОСОБА_1 , не з`явився повідомлявся належним чином про день, час та місце слухання справи.

В судовому засіданні, яке відбулося 06.09.2024 року адвокат Клапчук Ф.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 було подано клопотання про закриття провадження у справі наступного змісту:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 680255 від 12.06.2024 р., ОСОБА_1 12.06.2024 р. о 22 годині 47 хвилин, в м. Кагарлик по вул. Столичній керував автомобілем Fiat д.y.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням алкотестера Alcotest Drager 6810. Результат позитивний: 1,57 проміле. Встановлено, що вказаними діями ОСОБА_1 п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, відповідальність за, що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак, огляд щодо ІПарафан ОСОБА_2 був проведений із порушенням встановленого законом порядку, внаслідок чого його результати ( недійсними, що в свою чергу унеможливлює притягнення його до адміністративної відповідальності згідно з законом.

Частина 1 ст. 130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до відповідальності, передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в етапі алкогольного, наркотичного чи іншого сп япіння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обовязково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У своїх діях працівники поліції повинні керуватися, зокрема, Законом України «Про Національну поліцію», Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затверджена Наказом МВС України, МОЗ України від 19.11.2015 р. №1452/735), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення етапу алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затверджений постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 р.) (далі - Порядок), Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затверджено наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 p.).Стаття 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає порядок проходження огляду па етап сп`яніння:

спочатку проводиться огляд водія на етан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків;

у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, проводиться огляд в закладі охорони здоров`я.

Також згідно п. 3 Порядку та п. 6 Інструкції - огляд проводиться двома способами: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться за допомогою спеціальних технічних приладів, що відповідають вимогам, визначеним чинним законодавством.

Необхідно зазначити, що прилад Dragcr Alcotcst 6810, за допомогою якого проводився огляд щодо ОСОБА_1 , не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, оскільки зазначені прилади, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» дано визначення наступних термінів: 10) калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а па другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу; 17) періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); 18) повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Статтею 17 вказаного Закону врегульовано порядок Повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, згідно якої передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Стаття 27 Закону врегульовує питання щодо калібрування засобів вимірювальної техніки.

Калібрування та оформлення його результатів проводяться відповідно до національних стандартів, гармонізованих з відповідними міжнародними та європейськими стандартами, та документів, прийнятих міжнародними та регіональними організаціями з метрології.

Таким чином, повіркою є перевірка відповідності певним стандартам, а калібрування - приведення засобу вимірювальної техніки до певних стандартів.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки "Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується" встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік.

Як зазначалося вище, огляд щодо ОСОБА_3 проводився за допомогою Dragcr Alcolest 6810.

TOB «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» є уповноваженим представником та офіційним ексклюзивним дистриб`ютором виробника концерну Drager safety AG & Co. KGaA (Німеччина) в Україні з постачання, введення в обіг та продажу приладів алко- та наркодіагностики і витратних матеріалів до них, має відповідні сертифікати та надає послуги ексклюзивного сертифікованого сервісного центру для гарантійного та післягарантійпого сервісного технічного обслуговування, градуювання і повірки приладів, зокрема, газоаналізаторів для вимірювання вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Drager Alcotest 6810.

Згідно з відповіддю на адвокатський запит ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» №25-01 від 16.01.2024 року, «з 15.08.2023 до цього часу прилад газоаналізатор Drager Alcolest 6810 серійний заво дський №ARBI-0646 до уповноваженого сертифікованого сервісного центру Drager не надходив та, відповідно, не обслуговувався, що є порушенням керівництва з експлуатації».

В відповіді на запит повідомлено також наступне:

«Наша Компанія, як уповноважений представник виробника Drager в Україні, повідомляє, що за таких обставин прилад Drager Alcotest 6810 серійний заводський №ARBL0646 не має підстав використовуватись з 15.08.2023 (через необхідність здійснити операції «Сервісне технічне обслуговування», «Градуювання» та, відповідно, «Повірка» газоаналізатора, через 6 місяців, починаючи з 15.02.2023, у тому числі: діагностику та контроль функціонування, тестування всіх вузлів приладу та програмного забезпечення, аналіз повідомлень про несправності (якщо наявні) та усунення помилок, усунення дрібних несправностей, що не потребують заміни елементів та вузлів, перевірка пристрою відбору проб та налаштування параметрів сенсора (за необхідності) датчиків потоку, температури з мстою отримання допустимої похибки вимірювання попередня перевірка точності вимірювання Dragcr Alcotest) (...) У зв`язку з тим, що з 15.08.2023 року до цього часу прилад Drager Alcotest 6810 серійний заводський №ARBI-0646 до уповноваженого сервісного центру Drager нашої Компанії не надходив та, відповідно, не обслуговувався, а 'також через вік приладу (більше 12 років), не здійснено заміну сенсору (рекомендовано виробником кожні 5 років), у такому стані прилад може давати похибки, що суттєво можуть перевищувати нормативні, а цей процес може мати випадковий характер. Для довідки, навіть сучасні прилади мають максимальний розрахунковий термін роботи 10 років. Реальний термін служби кожного конкретного приладу є індивідуальним та залежить від багатьох чинників».

Отже, результати тестування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, що були отримані за допомогою приладу прилад Drager Alcotest 6810 були отримані з порушенням Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наведене свідчить про те, що органом поліції були допущені суттєві порушення встановленої процедури, а наявний в матеріалах справи результат огляду на стан сп`яніння не є належним та допустимим доказом в розумінні КУпАП та не підтверджує вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Прн цьому, для притягнення водія за ч. 1 ст. 130 КУпАП неухильне дотримання поліцейськими встановленої процедури є не менш важливим, ніж сама подія правопорушення (якщо така дійсно була).

Важливо відмітити, що тягар доказування у даній категорії справ покладається орган поліції, який має довести вину особи у вчиненні правопорушення та падати належні, допустимі та достатні докази правомірності винесення протоколу.

Отже, орган поліції має довести га підтвердити належними доказами правомірність своїх дій та законність отримання результату огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 , його належність.

В рекомендації № К (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Проте, обов`язку доказування поліцейськими належним чином виконано не було та не було доведено вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, «поза всяким сумнівом», оскільки через допущені процесуальні порушення, притягнення ОСОБА_3 до відповідальності і дотриманням вимог закону є неможливим.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява №10705/12) Європейський суд з прав людини визначив, що суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Наведене, в свою чергу означає, що особа не може бути притягнута до відповідальності, якщо її вину не буде доведено на підставі беззаперечних доказів, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції У країни.

Отже, наявні у справі матеріали не дають можливості однозначно встановити вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі. У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року). Крім того. Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1). В рекомендації № Я (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

З урахуванням наведеного, при розгляді даної справи слід виходити з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності та брати до уваги, що відсутність належних доказів, які повинні покладатися в основу доказування винуватості особи, має тлумачитися на її користь.

Згідно роз`яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №18, судам при розгляді справ необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247 і 280 КУпАП.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення у даній справі за своєю правовою природою не с самостійним беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 , а обставини, викладені в протоколі, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б беззаперечно свідчили про його вину і не викликали сумнівів (зокрема, результату тесту на стан алкогольного сп`яніння).

Отже, обґрунтовувати висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі наявного протоколу про адміністративне правопорушення, не можна, оскільки протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі.

Враховуючи викладене вище, слід дійти висновку, що вина ОСОБА_1 за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, не доведена і не підтверджується належними та допустимими доказами, які відповідають вимогам, передбаченим КУпАП.

При цьому, притягнення особи до відповідальності можливе лише за безумовного дотримання поліцейськими вимог законності.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУнАП не доведена, а сумніви, які виникли у ході розгляду цієї справи судом мають бу ти витлумачені на його користь.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Відповідно до ст. 279 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення оголошується протокол про адміністративне правопорушення та досліджуються докази.

Відповідно до п.22 ч.1 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Отже, вниа ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення пс доведена та усі сумніви мають тлумачитися судом на його користь.

Враховуючи вшцевикладене, просить винести постанову, якою закрити справу про вчинення адміністративного правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУиАП за відсутності в його діях ознак складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо визнання не винуватим ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та закриття адміністративного провадження в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права.

В матеріалах справи містяться:

1. адміністративний протокол серії ААД № 680255, складений 12.06.2024 року о 22 год. 53 хв. в м.Кагарлик.

Даний протокол складений поліцейським СРПП ВП №1 Обухівського РУП капітаном поліції Кулініченком В.В. в якому зазначено наступне:

- ОСОБА_1 12.06.2024 року близько 22 год. 47 хв. в м.Кагарлик по вул.Столична, Київської області керуючи автомобілем FIAT DOBLO д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп"яніння. Огляд проводився на місці події за допомогою алкотестера "Драгер", що підтверджує тест від 12.06.2024 року, результат огляду становить 1,57 % проміле.

Зглядаючись на вищевказані докази, суд приходить до висновку щодо того, що в матеріалах справи відсутні будь які докази на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне.

КУпАП закріплені принципи, що вирішення справи про адміністративне правопорушення повинно грунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов, - про закриття справи.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Наказом № 1376 від 06.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941, ст.ст. 9, 12, 13, ч. 4 ст. 127, 247, 268, 270, 283, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі № 368/963/24, провадження № 3/368/416/24, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий в АДРЕСА_1 , непрацюючий, щодо вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП, -закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя:О. В. Закаблук