ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/5004/23 Номер провадження 33/814/530/24Головуючий у 1-й інстанції Мирошникова О. Ш. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою захисника Жаги Едуарда Григоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16 січня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16 січня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмір 605, 60 грн.

Згідно постанови судді 23.10.2023 близько 17:50 год в м. Лубни Полтавської області, по вул. Пятикопа, 36, поблизу КП «ЛЛІЛ», ОСОБА_1 , маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння, вчинив злісну непокору працівникам поліції, ображав нецензурною лайкою, погорожував фізичною розправою, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду захисник Жага Е.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та провадження у справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Зокрема вказує, що з матеріалів справи, а саме відеозапису не вбачається кваліфікуючих ознак правопорушення за ст. 185 КУпАП, а саме злісної непокори ОСОБА_1 працівникам поліції, а отже відсутній склад інкримінованого правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 185 КУпАП, місцевий суд дійшов висновку, що його вина доводиться протоколом про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП, серія ВАД 022270 від 23 жовтня 2024 року, рапортами працівників поліції, протоколом про адміністративне затримання, а в його діях наявний склад правопорушення, що виразилося в ображанні нецензурною лайкою поліцейських, погрозі застосувати вибуховій пристрій, не реагуванні на зауваженні працівників поліції.

Апеляційний суд погоджується з вказаними висновками суду

Матеріалами справи доводиться, що згідно протоколу серії ААД №296456, 23.10.2023 ОСОБА_1 керував автомобілем Ауді 100, в м. Лубни по вул. Шевченка, 8, з ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру.

За вчинення вищевказаного діяння останній на підставі постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 березня 2024 року, залишеної без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 04 липня 2024 року , був притягнутий до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік .

Під час розгляду апеляційної скарги апеляційною інстанцією з метою з`ясування всіх фактичних обстави справи було витребувано адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З долучених до справи відеозаписів вбачається, що після зупинки керованого ОСОБА_1 транспортного засобу, у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на місці чи в закладі охорони здоров`я, на що останній погодився.

По прибутті до медичної установи ОСОБА_1 покинув територію медзакладу та протягом 15 хв. ходив навкруги, палив цигарки, спілкувався по телефону, на законні вимоги працівників поліції пройти до медичного закладу не реагував та намагався втекти.

В подальшому, під час супроводу з працівниками поліції до медичного закладу, останній почав вести себе агресивно, висловлював в адресу працівників поліції погрози, в тому числі про наявний, нібито в нього вибуховий пристрій, супроводжуючи це висловом «А если я гранату достану?».

Вказані дії були розцінені поліцейськими як непокора їх законним вимогам, в зв`язку з чим до ОСОБА_1 було застосовано спеціальні технічні засоби кайданки та доставлено до відділення поліції для складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Слід зазначити, що злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок. Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням та ін.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких як перебування працівників поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 26.06.1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути конкретизовано, які саме законні вимоги були висунуті працівниками поліції і в чому саме проявляється злісність непокори.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Надаючи оцінку складеному працівником поліції протоколу стосовно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку, що останній відповідає вимогам КУпАП. В ньому відображено суть скоєного правопорушення, що виразилося в злісній непокорі законним вимогам працівників поліції.

Викладені в протоколі обставини доводяться іншими матеріалами справи рапортами та відеозаписом з бодікамери.

Посилання захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а саме злісної непокори ОСОБА_1 працівникам поліції, не беруться судом до уваги, спростовуються відеозаписами перебігу події та іншими доказами в їх сукупності, які не були спростовані під час апеляційного перегляду.

За змістом ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За вказаних обставин апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Жаги Едуарда Григоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна