Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/386/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Бадердінова А. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2024 року. Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 на постанову Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 25 червня 2024 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого стовбуровим підземником «Новокостянтинівська шахта», інваліда III групи внаслідок війни, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто з нього на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 25 червня 2024 року ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 09.01.2024 року о 00 год 12 хв. в м. Мала Виска по вул. Велігіна, 95, водій керував транспортним засобом «ВАЗ 21104», державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку із застосуванням приладу « ALCOTEST Drager 6820», результат 1,40 %. Від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді районного суду, в апеляційній скарзі захисник Беспалова Н.О. просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у відповідності п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, не підтверджують факт порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.9 а ПДР України та відповідно наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Звертає увагу на те, що в даному випадку огляд водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння проведений поліцейським з порушенням вимог закону та всупереч Інструкції 1452/735, а тому вказаний протокол слід вважати недійсним.

Вказані обставини були залишені поза увагою судді районного суду, а висновки викладені у постанові не відповідають дійсним обставинам справи.

За таких обставин постанова суду підлягає скасуванню, а справа закриттю у зв`язку з відсутністю у діях особи складу данного адміністративного правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його захисник захисник Беспалова Н.О. в судове засідання до апеляційного суду не з`явились про день, час та місце розгляду справи повідомлялись судом у спосіб, визначений ст. 277-2 КУпАП, шляхом направлення повісток за адресою, вказаною в поданій апеляційній скарзі.

Від захисника Беспалової Н.О. надійшло клопотання про розгляд справи без її присутності, та зазначила про підтримку апеляційної скарги у повному обсязі.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що апеляційний розгляд скарги захисника може бути проведений за відсутності вказаних осіб.

Вивчивши матеріали справи, зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно ч. 1-2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 9 цього Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

На переконання апеляційного суду вказані вимоги процесуальних норм КУпАП суддею суду першої інстанції у повному обсязі не були дотримані.

У підтвердження винуватості ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом взято до уваги в якості належних доказів: протокол про адміністративне правопорушення, роздруківку приладу «Драгер 6820», відеозаписи, що містяться на DVD R диску.

В наслідок чого суддею районного суду зроблено висновок, що посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, було дотримано процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння, передбачену Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.

При цьому суд не звернув уваги, що вказані докази а ні кожен окремо а ні у своїй сукупності не підтверджують наявності у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з огляду на наступне.

Як передбачено п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно вимог ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкції), а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок) .

Вищевказаними Інструкцією та Порядком, встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Із змісту положення ч. 5 ст. 266 КУпАП та п.22 Розділу ІІІ Інструкції слідує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням цих вимог, вважається недійсним.

Зазначеними правовими нормами стверджується, що водій вважається таким, що порушив вимоги п.2.9 а ПДР, лише у разі його перебування під час виконання функції водія у в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що має підтверджуватись доказами отриманими у відповідності до вимог чинного законодавства.

Однак, як встановлено апеляційним судом, у порушення вищенаведених норм чинного законодавства зазначені дії працівниками поліції під час проведення процедури огляду ОСОБА_2 виконані не були.

Так, з метою встановлення дійсних обставин справи та перевірки доводів апеляційної скарги, апеляційним судом було переглянуто наявний в матеріалах справи відеозапис подій долучений працівниками поліції до протоколу. В ході вивчення відеозапису наявного у матеріалах справи встановлено, що ОСОБА_2 на вимогу працівників поліції пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Результат тесту приладу «Драгер» позитивний 1,4‰. Проте, ОСОБА_2 з вказаним результатом категорично не погодився, що також підтверджується його відмовою від підпису роздруківки приладу «Драгер» (а.с. 2), а також відмовився від підпису у складеному відносно нього протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.3).

До того ж наявна у справі роздруківка приладу «Драгер» є фактично нечитаємою окрім даних записаних на ньому авторучкою, у зв`язку з чим об`єктивну інформацію отримати з нього неможливо.

Наявне у справі направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 5), не приймається судом до уваги, оскільки з відеозапису убачається, що поліцейськими не було запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд у найближчому закладі охорони здоров`я.

Таким чином, на виконання приписів ст. 266 КУпАП та Інструкції, працівники були зобов`язані направити ОСОБА_2 на огляд до найближчого закладу охорони здоров`я. Проте, цього зроблено не було у наслідок чого порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння не було дотримано у повному обсязі.

Отже, за таких обставин у відповідності до ч. 5 ст. 266 КУпАП, п. 22 Розділу ІІІ Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння наявний у матеріалах справи, слід вважати недійсним.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що порушення з боку ОСОБА_2 пункту 2.9 а Правил дорожнього руху не відбулось, оскільки встановлено, що поліцейським було порушено порядок проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. При цьому до справи не додано будь-яких доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 , тобто не зафіксовано вчинення правопорушення належними доказами. Будь-які докази про наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відсутні, а тому встановлені під час апеляційного розгляду обставини виключають наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: ... юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Дослідивши всі докази у провадженні, в їх сукупності, слід визнати, що вони не можуть бути розцінені як такі, що беззаперечно вказують на доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правоплрушеня, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Недотримання працівниками поліції елементарних правил та непослідовність дій, а по суті порушення вимог ч.6 ст.266 КУпАП та Інструкції №1452/735, що залишилося поза увагою суду першої інстанції, призвело до незаконності притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені обставини потребували детального з`ясування, об`єктивної та належної оцінки, однак формальний підхід при розгляді даної справи судом першої інстанції призвів до помилкового та передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі "Карелін проти Росії", відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження його вини у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, апеляційний суд дійшов висновку, що наявною сукупністю доказів у справі не доведена наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Маловисківсько районного суду Кіровоградської області від 25 червня 2024 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко