ПОСТАНОВА

Справа № 137/1010/24

06 серпня 2024 р. 3/137/367/24

с-ще ЛІтин

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Верещинська Я.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів, не працюючого, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

29.06.2024 о 22год 12хв на АД М-30 347км, в Вінницькій області, Вінницькому районі, СП «Літин», водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 з ознакам алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився на місці зупинки в повному обсязі при безперервній відеофіксації на портативні відеореєстратори №470723, 470426.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини не визнав, пояснив, що 29.06.2024 зупинився на узбіччі дороги біля стаціонарного посту поліції, оскільки йому стало зле. Після того, він випив ліки, зателефонував дочці щоб та забрала його та сидів в автомобілі очікував. Через 10хв до нього прийшли працівники поліції щоб поцікавитись чому він там сидить та почали звинувачувати у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Від огляду він відмовився так як не вбачав у цьому підстав. Зауважив, що 29.06.2024 в період з 22 години 05 хвилин до 22 годині 15 хвилин автомобілем ВАЗ 21099 д.н. НОМЕР_1 він взагалі не керував. Зупинки автомобіля під його керуванням поліцейськими не проводилось, оскільки даний автомобіль був припаркований на узбіччі дороги М-30, 347км. Жодних доказів про керування автомобілем, зупинки автомобіля під його керуванням до матеріалів справи поліцейськими не надано. На відеозаписі о 22 годині 15 хвилин зафіксовано лише стоянку автомобіля, що не відповідає запису про фіксацію руху автомобіля зазначену в протоколі о 22 година 12 хвилин. Поліцейським на записі відеофіксації о 22 годині 16 хвилин зазначено, що зупинки транспортного засобу ним не проводилось, тобто транспортний засіб стояв припаркований на узбіччі. На підставі викладено, просив закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Свої пояснення також виклав у запереченні на протокол, яке приєднано до матеріалів справи.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол та додані до нього матеріали, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно вимог ст.245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за №1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, вимог наведених вище Правил дорожнього руху України не дотримався, так як його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у розумінні наведених вище приписів ст.245, 251-252 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, зокрема такими:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №709252 від 29.06.2024, котрий складений 29.06.2024 о 23год 00хв у чіткій відповідності з вимогами ст.256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення Правил дорожнього руху України;

- довідкою, виданою старшим інспектором ВАП Т.Гамарник, якою підтверджується, що ОСОБА_1 22.01.2020 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 , протягом поточного року до адміністративної відповідальності за порушення ПДР передбачених ст.130 КУпАП не притягувався;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.06.2024 о 22год 25хв, яке складено, оскільки у результаті огляду, проведеного поліцейським. виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці;

- відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників поліції Управління патрульної поліції у Вінницькій області, котрі здійснювали оформлення вчиненого особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм указаних правил в п.2.5 Правил дорожнього руху України. Суддя звертає увагу, що такий відеозапис із нагрудного відеореєстратора працівника поліції, яким зафіксовано обставини вчиненого правопорушення, є доказом, котрий може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху України, про що констатовано у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.11.2018 року у справі №678/991/17, адміністративне провадження № К/9901/6128/18;

Беручи до уваги вищевикладене, суддя вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки останній, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху України. Адже, у рішенні від 29.06.2007 року по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom, заяви № 15809/02 і 25624/02), Європейським Судом з прав людини постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, оцінюються судом критично, оскільки не знаходять свого підтвердження матеріалами справи, наданими доказами та не узгоджуються із відеозаписами, які приєднано до матеріалів справи. Із досліджених в судовому засіданні відеозаписів видно, як поліцейський підходять до автомобіля ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , який стоїть на перехресті біля стаціонарного посту «Літин» із увімкненим двигуном та габаритними вогнями, у якому сидить ОСОБА_1 та повідомляє, що прямує у с. Дяківці та йому видалось, що поліцейські зупинили його. Жодних заперечень з приводу того, що він не керував транспортним засобом не було. На запитання поліцейського, повідомляє, що вживав алкоголь та просить відпустити його. На відмову поліцейського відпустити та пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 змінив свою позицію та почав вказувати на те, що йому стало погано та він випив «бояришнік».

Таким чином, пояснення ОСОБА_1 спростовуються змістом відеозапису, де останній жодним чином не заперечує факту керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а лише намагається уникнути відповідальності.

Надані ОСОБА_1 довідка та виписка із медичної картки про захворювання гострим бронхітом та хр. фарингітом не узгоджуються з матеріалами справи та встановленими судом обставинами, не спростовують факту вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

Крім того, доводи ОСОБА_1 щодо того, що він зупинився сам, а тому не мав проходити огляд на стан сп`яніння, не беруться судом до уваги, у зв`язку з тим, що з огляду на правовий аналіз норм КУпАП, відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а не зупинку особи в стані алкогольного сп`яніння, що не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, такий обов`язок прямо передбачений п.2.5 ПДР та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу. За невиконання такого обов`язку, тобто відмову водія від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння, має наслідком настання відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини, визначені у ст. 33 КУпАП, та не вбачає, у розумінні ст.34-35 цього Кодексу обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього, у зв`язку з чим, враховуючи характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції, визначеної у ч.1 ст.130 КУпАП, - у виді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

При цьому, у матеріалах справи відсутні будь-які дані, котрі б підтверджували звільнення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору, а тому, з огляду на викладене вище, із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 605,60грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Керуючись ст.33, 40-1, 130, 283, 284, 285 КУпАП, ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави Україна судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 605,60грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії постанови правопорушнику, сума штрафу відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП буде стягнута в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення даної постанови до виконання становить три місяці.

Суддя: Верещинська Я. С.