Справа №: 297/3769/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року м. Берегове

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області в особі: головуючого Гал Л. Л., за участю секретаря Адамчо К.С., розглянувши матеріали, що надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, маючого 2 неповнолітніх дітей, непрацюючого, зі слів раніше не судимого,

за ст. 204-1 ч. 2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №286016, складеного 20.08.2024 року за ст. 204-1 ч. 2 КУпАП, 20 серпня 2024 року близько 22:30 год. прикордонним нарядом «Контрольний пост» від відділення інспекторів прикордонної служби «Велика Бийгань(територія Великобийганської територіальної громади Берегівського району Закарпатської області) на відстані 2500 метрів до державного кордону на напрямку 214 прикордонного знаку був виявлений та затриманий громадянин України ОСОБА_1 , який спільно з громадянином України ОСОБА_2 намагався незаконно перетнути державний кордон України з Угорщиною поза пунктом пропуску в пішому порядку в складі групи осіб, чим порушив статті 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, а саме здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Угорщину поза пунктом пропуску через державний кордон України в складі групи осіб.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що вину не визнає. Зазначив, що його двоюрідний брат ОСОБА_2 попросив поїхати з ним забрати мікроавтобус марки Mercedes Sprinter та пригнати додому, який знаходився за кордоном. Разом поїхали в м. Берегово, їм подзвонили і сказали, що мікроавтобус повезли в с. Баркасово. Вони, використовуючи навігатор, поїхали в с, Баркасово, але рухаючись по дорозі на машині марки Scoda Octavia, де ОСОБА_2 був водієм, їх зупинили прикордонники на посту. Просили надати військово-обліковий документ. ОСОБА_2 надав свій військово-обліковий документ, а він ні. ОСОБА_1 пояснив, що він стоїть на обліку в ТЦК, але свої дані не обновив. Їх відвезли у прикордонний відділ, де вони знаходились тривалий час. ОСОБА_2 стало погано. Сказали, що відпустять якщо вони підпишуть документи. ОСОБА_1 зазначив, що підписав документи не прочитавши їх. Про те, що він притягається до відповідальності за адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, дізнався коли отримав повідомлення на телефон про повістку про виклик до суду. Наголошував, що підстав притягнення його до адміністративної відповідальності немає та незаконно перетинати кордон не збирався.

Заслухавши ОСОБА_1 та перевіривши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне затримання від 20.08.2024 року, протокол про адміністративне правопорушення №286017 від 20.08.2024 року, копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 з додатку Дія, суд приходить до наступного висновку.

Згідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, виходячи з положень ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У розумінні ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення - це документ, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі.

Також слід зазначити, що згідно положень КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 були виявлені та затримані, під час намагання незаконного перетину державного кордону України з Угорщиною поза пунктом пропуску в пішому порядку (а.с. 1).

При цьому, вказані обставини не відповідають дійсності, жодними доказами не підтверджені, позаяк із самих наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 випливає, що 20.08.2024 року ОСОБА_1 був зупинений на пості разом з двоюрідним братом ОСОБА_3 в напрямку с. Велика Бийгань і наміру незаконно перетинати кордон у нього не було.

Так, згідно долучених за клопотанням ОСОБА_1 копії свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження дітей, вбачається, що він має на утриманні 2 неповнолітніх дітей. Згідно копії роздруківки з додатку Дія, ОСОБА_1 має і закордонний паспорт.

Наведені обставини також спростовують, що ОСОБА_1 не мав намір незаконно перетнути кордон. Крім того, не відповідає дійсності і та обставина, що він був затриманий у пішому порядку , оскільки він їхав разом з ОСОБА_2 на автомобілі марки Scoda Octavia.

Тобто, до протоколу про адміністративне правопорушення не додані жодні докази на підтвердження обставин, викладених у самому протоколі.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З урахуванням вищенаведеного, суд проаналізував, що складений протокол про адміністративне правопорушення та протокол про адміністративне затримання, а також надані в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , які не містять жодних належних і достатніх доказів того, що ОСОБА_1 вчинив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Угорщину поза пунктом пропуску через державний кордон України в складі групи осіб в пішому порядку.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП є недоведеною.

У зв`язку з цим, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 204-1 ч. 2 КУпАП слід закрити згідно п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 283, п. 3 ст. 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови через цей суд до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Лайош ГАЛ