Справа № 650/2947/24
провадження № 3/650/2947/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2024 року в селищі Велика Олександрівка суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області Сікора О.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за частиною третьою статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії НОМЕР_1 № 35 від 18 травня 2024 року ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що 06 травня 2024 року під час перевірки особового складу 3 роти в/ч НОМЕР_1 було виявлено його відсутність, пошукові дії не дали результатів. 08 травня 20244 року він самостійно повернувся до в/ч НОМЕР_1 . З 06 травня 2024 року по 08 травня 2024 року солдат безпідставно був відсутній на службі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії НОМЕР_1 № 35 від 18 травня 2024 року ОСОБА_2 обвинувачується у тому, що 06 травня 2024 року під час перевірки особового складу 3 роти в/ч НОМЕР_1 було виявлено його відсутність, пошукові дії не дали результатів. 08 травня 20244 року він самостійно повернувся до в/ч НОМЕР_1 . З 06 травня 2024 року по 08 травня 2024 року солдат безпідставно був відсутній на службі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії НОМЕР_1 № 35 від 18 травня 2024 року ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 06 травня 2024 року під час перевірки особового складу 3 роти в/ч НОМЕР_1 було виявлено його відсутність, пошукові дії не дали результатів. 08 травня 20244 року він самостійно повернувся до в/ч НОМЕР_1 . З 06 травня 2024 року по 08 травня 2024 року сержант безпідставно був відсутній на службі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії НОМЕР_1 № 35 від 18 травня 2024 року ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 06 травня 2024 року під час перевірки особового складу 3 роти в/ч НОМЕР_1 було виявлено його відсутність, пошукові дії не дали результатів. 08 травня 20244 року він самостійно повернувся до в/ч НОМЕР_1 . З 06 травня 2024 року по 08 травня 2024 року солдат безпідставно був відсутній на службі.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності на судове засідання не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Заяви про відкладення судового засідання подано не було. Наведене, враховуючи вимоги частини першої статті 268 КУпАП, не є перешкодою для розгляду справи.

Вирішуючи питання про розгляд справи за відсутності особи, суд враховує, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З наявних в розпорядженні суду матеріалів справи вбачається, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, було достовірно відомо про факт складення стосовно неї протоколу про адміністративне правопорушення та подальший розгляд справи в суді.

Також, при вирішені питання про розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд виходить з того, що останньою не було подано до суду жодних клопотань, заяв, заперечень тощо. Таких відомостей немає і в документах, доданих до протоколу.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, суд дійшов таких висновків

Диспозиція частини третьої статті 172-11 КУпАП встановлює відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, а отже особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення зобов`язана у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» викласти суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Вказані вимоги уповноваженою особою не дотримані, викладена в протоколах суть правопорушення не свідчить про наявність в діях вказаних осіб ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-11 КУпАП.

Так, зміст протоколів не містить посилання на те, що вказані військовослужбовці (1) самовільно залишили військову частину або (2) не з`явилися вчасно без поважних причин на військову службу, або (3) не з`явилися з відрядження, відпустки або з лікувального закладу, тобто не відображає обставин, які утворюють об`єктивну та суб`єктивну сторони інкримінованого адміністративного правопорушення.

Посилання в протоколі на те, що при перевірці особового складу роти не було виявлено вказаних військовослужбовців, їх пошук не дав результатів, їх самостійне повернення, та констатація факту їх безпідставної відсутності не охоплюють вищевказаних обставин та не свідчать про те, що уповноважена особа, яка складала зазначені протоколи вбачала в їх діях саме ті обставини, які передбачені частиною третьою статті 172-11 КУпАП як адміністративно карані, зокрема, самовільне залишення військової частини, дії щодо чого вчиняються лише із прямим умислом з метою тимчасового ухилення від служби.

Уповноважена особа у протоколах вказала про факт відсутності вказаних військовослужбовців у військовій частині, проте не вказала, що їх відсутність була обумовлена саме внаслідок самовільного залишення військової частини або безпідставного нез`явлення за відповідних обставин.

Відсутність в протоколі визначених законодавцем ознак об`єктивної сторони вказаного правопорушення не дає суду права самостійно з`ясовувати у вчиненні якого саме правопорушення обвинувачується особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, адже в такому випадку суд перебиратиме на себе функції службової особи покликаної пред`являти обвинувачення та збирати докази на його підтвердження, а отже порушуватиме вимогу щодо неупередженості суду.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, частиною першою статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

В ухваленому рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Висновки викладені Європейським судом справедливості у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є одним з джерел національного права, а отже є обов`язковими до виконання державною Україна.

Підсумовуючи викладене, суд виснує, що обставини, які викладені в протоколах про адміністративне правопорушення не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-11 КУпАП, що при судовому розгляді справи не може бути виправлене, оскільки суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до пункту 1 статті 247, пункту 3 частини першої статті 284 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях вказаних осіб складу адміністративного правопорушення.

При цьому, суд звертає увагу на те, що враховує суспільну небезпеку правопорушень, що чиняться у сфері військової дисципліни, необхідність невідворотності покарання порушників та створення умов, які б перешкоджали розповсюдженню таких дій, проте, саме необхідність дотримання вимог статті 62 Конституції України(неможливість обґрунтовувати обвинувачення припущеннями, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь), вимог статті 6 Конвенції (щодо забезпечення прав обвинувачених) та застосування основних принципів та європейських стандартів щодо рівня доказового забезпечення («поза розумних сумнівів»), зобов`язує суд при розгляді справи та визначення винної особи керуватись, в першу чергу, засадами верховенства права, які покликані забезпечити, насамперед, сучасний правопорядок України в цілому.

Також, суд роз`яснює, що притягнення особи до відповідальності за відсутності доказів її винуватості, навіть за умови визнання нею своєї вини в інкримінованому проступку (вказано в протоколі), призведе до порушення її прав, оскільки обґрунтованість будь-якого висунутого проти неї обвинувачення має бути встановлена на підставі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, представлених та досліджених у чітко регламентованому законодавчому порядку.

На підставі викладеного, керуючись вищенаведеними положеннями КУпАП,суд

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 172-11 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 - закрити за відсутністю в їх діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області.

Суддя: _______________ О.О. Сікора