Справа №588/361/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Огієнко О. О.
Номер провадження 33/816/94/24 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 липня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 588/361/23 за апеляційною скаргою захисника ПИРОГОВОЇ О. Т. на постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 16.06.2023, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

установив:

У поданій апеляційній скарзі захисника ОСОБА_1 - адвокат ПИРОГОВА О. Т. просить скасувати постанову судді, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, оскільки т/з був зупинений безпідставно, огляд на стан сп`яніння повинен був проведений у присутності представника військової служби правопорядку, ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, не вручено примірник протоколу, акт огляду на стан сп`яніння складений не був, відеозапис вівся не безперервно, ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд у лікарні, справа розглянута без участі сторони обвинувачення.

Постановою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 16.06.2023 ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування т/з строком один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 536,80 грн судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 19.02.2023 о 22 год. 46 хв. у м. Тростянець по вул. Заводська, 1 керував т/з Skoda Fabia н. з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 та у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Будучи відповідно вимог ст. 268, 277-2 і 294 КУпАП, своєчасно сповіщеними у встановленому законом порядку про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 та його захисник в судове засідання не з`явились і будь-якого клопотання про відкладення апеляційного розгляду справи від них не надійшло, а тому апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутності цих осіб, що не протирічить вимогам КУпАП.

Перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 117841 від 19.02.2023, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що водій ОСОБА_1 керував т/з із ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на відповідний стан у встановленому законом порядку, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано та, окрім протоколу, об`єктивно підтверджується доказами в справі, зокрема:

- відеозаписами з технічних засобів поліцейських, з яких убачається, що останніми зупинений т/з, за кермом якого перебував ОСОБА_1 . У подальшому ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку з наявними у нього відповідними ознаками із застосуванням спеціального технічного засобу чи в закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився;

- показаннями в суді першої інстанції свідка ОСОБА_3 , згідно яких він їхав разом із ОСОБА_1 та їх зупинили поліцейські для перевірки т/з з приводу того, що цей т/з заїхав в Україну незаконно. За кермом автомобіля був ОСОБА_1 . Поліцейські попросили надати документи на автомобіль та запропонували ОСОБА_1 продути прилад Драгер, оскільки в них була підозра, що той вживав спиртні напої. Також поліцейські запропонували ОСОБА_1 проїхати до лікарні щоб пройти медичне освідування на стан алкогольного сп`яніння. На цю пропозицію ОСОБА_1 повідомив поліцейським, що він є військовослужбовцем та що потрібно викликати ВСП. Спочатку поліцейський говорив, що подзвонить, а потім повідомив, що працівники ВСП не приїдуть. Коли складали протокол, то ОСОБА_1 зачитали права. Також поліцейські повідомили, що ОСОБА_1 забороняється керувати т/з. Автомобіль залишився на місці, а вони пішли додому;

- показаннями в суді першої інстанції свідка (поліцейського) ОСОБА_4 , згідно яких ОСОБА_1 зупинили на підставі п. 10 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» для перевірки автомобіля на іноземній реєстрації. Було чутно запах алкоголю із салону автомобіля. Після перевірки документів на т/з він відчув запах алкоголю від ОСОБА_1 , коли той вийшов з автомобіля. Також ознакою сп`яніння ОСОБА_1 була млява мова. Поліцейський ОСОБА_5 телефонував до ВСП, але там повідомили, що не мають змоги приїхати та щоб складали матеріали. Від отримання копії протоколу ОСОБА_1 відмовився;

- показаннями в суді першої інстанції свідка (поліцейської) ОСОБА_6 , згідно яких вона перебувала на чергуванні. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Від отримання будь-яких документів ОСОБА_1 відмовився;

- показаннями в суді першої інстанції свідка (поліцейського) ОСОБА_5 , згідно яких водій ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння. На прохання ОСОБА_1 він повідомляв у чергову частину ВСП про те, що зупинили ОСОБА_1 , але йому відповіли, що не можуть виїхати.

Оцінюючи наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також його достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цьому доказу.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі та у постанові присутнє посилання на порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, процедура якого закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному КМУ, а згідно вимог ч. 2-3 ст. 266 КУпАП огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Необхідно зауважити, що положення ст. 266 КУпАП не регламентують дії поліцейського та не визначають порядок і форму фіксації ним відмови водія (особи, яка керує т/з) від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, а тому у разі вчинення вказаними особами таких дій поліцейському слід керуватись п. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», згідно якого у разі відмови водія т/з від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Про наявність у працівника поліції обґрунтованих та об`єктивних підстав вважати, що ОСОБА_1 підлягав огляду на стан сп`яніння, свідчили ознаки, що відповідають приписам п. 2-4 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а питання встановлення наявності (чи відсутності) ознак стану сп`яніння, які є підставами для проведення огляду водія т/з, відноситься виключно до компетенції поліцейського.

Таким чином, ОСОБА_1 , щодо якого були підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, повинен був пройти відповідний огляд на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку, тому зазначена вище вимога поліцейського є законною і обґрунтованою, а водій в усякому випадку не мав права ігнорувати вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що керований ним т/з був зупинений безпідставно, то вони не можуть бути прийнятими до уваги, так як правомірність дій поліцейських щодо зупинки т/з не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія т/з пройти відповідний установлений законом огляд з метою встановлення стану сп`яніння. У той же час, з відеозаписів та показань свідків убачається, що т/з був зупинений працівниками поліції на підставі п. 10 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліції», а саме поліцейський може зупиняти т/з у разі якщо зупинка т/з, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий т/з на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що огляд на стан сп`яніння повинен бути проведений у присутності працівника ВСП є необгрунтованими, оскільки вони суперечать вимогам законодавства України про адміністративне правопорушення. При цьому будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 як військовослужбовець під час зупинки т/з виконував свої службові обов`язки і знаходився на службі, апеляційному суду стороною захисту надано не було.

Твердження апеляційної скарги захисника про не роз`яснення ОСОБА_1 прав під час складання протоколу свого не підтвердження не знайшли. Крім того, ОСОБА_1 об`єктивно мав достатньо можливостей з використанням власних процесуальних прав та кваліфікованої юридичної допомоги організувати свій захист у належний спосіб і без обмежень щодо можливостей вживати усіх засобів захисту під час судового розгляду, а також впливати на його результат.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо не вручення ОСОБА_1 примірнику протоколу про адміністративне правопорушення, так як останній відмовився від будь-яких від підписів у протоколі, в тому числі в графі про отримання копії протоколу.

Також є неприйнятними доводи апеляційної скарги в тій частині, що не був складений акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такий документ складається тільки у випадку проходження водієм відповідного огляду і у разі встановлення стану сп`яніння цей акт долучається до протоколу про адміністративне правопорушення, а інший вручається водію.

Не підлягають задоволенню і доводи апеляційної скарги захисника в тій частині, що відеофіксація не велася постійно, оскільки відеозаписи, які містяться в матеріалах справи, хоча дійсно і не є безперервними, але доповнюють один одного у відповідних проміжках часу, що загалом складає цілісну картину подій.

Відсутність безперервного відеозапису обставин події у даному випадку не свідчить про неможливість прийняття цих відеозаписів як доказів, не спростовує встановлені обставини та не впливає на правильність висновку судді суду першої інстанції про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР. Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку чітко зафіксована на відеофайлах, наданих працівниками поліції та при їх огляді не викликає сумніву у достовірності, тому відеозаписи є належними та допустимими доказом. При цьому, вказаним вище порядком закріплено правило фіксації саме відмови водія від огляду на стан сп`яніння, а не будь-яких інших подій, що не мають відношення для встановлення складу конкретного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що працівники поліції не пропонували пройти огляд у закладі охорони здоров`я спростовуються наявними в справі доказами, з яких встановлено, що ОСОБА_1 було повідомлено факт виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропоновано пройти відповідний огляд або на місці із застосуванням спеціальних технічних засобів, або у закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився. При цьому в тій ситуації, що склалася, вимога пройти огляд на стан сп`яніння була чіткою та недвозначною, очевидною та цілком зрозумілою для водія, тобто не могла бути сприйнята інакше як необхідність у дотриманні п. 2.5 ПДР.

Доводи апеляційної скарги про те, що у справі мала приймати участь сторона обвинувачення і недотримання цієї вимоги суперечить судовій практиці ЄСПЛ (рішення у справах «Бантиш та інші проти України», «Михайлова проти України» та «Карелін проти Росії»), які є обов`язковими до виконання національними судами, є необґрунтованими, оскільки згідно ст. 250 КУпАП прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів в справах, мають серед іншого право брати участь у розгляді справи, а ч. 2 цієї статті встановлені випадки обов`язкової участі прокурора (провадження у справах за ст. 172-4, 172-9 і 172-9-2 КУпАП). Національним законодавством передбачено випадки обов`язкової участі прокурора та випадки, коли участь прокурора є факультативною, а тому посилання на рішення ЄСПЛ не можна вважати обґрунтованими, оскільки вони застосовуються з огляду на «дух закону», а не лише на його окремі тезиси і стосуються насамперед об`єктивності, безсторонності та неупередженості суду під час розгляду справи та унеможливлення суду за власною ініціативою досліджувати докази чи змінювати об`єм пред`явленого обвинувачення, а не для формальної участі прокурора у справі як такої.

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення - ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

Постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 16.06.2023 відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ПИРОГОВОЇ О. Т. на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов