Справа № 521/3517/24
Провадження № 3/521/3581/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Плавич І.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 851842 від 28 лютого 2024 року за ст. 122-4 КУпАП, 26 лютого 2024 року об 12 годині 29 хвилин у м. Одесі по вул. Космонавтів вул. Ак. Філатова, у м. Одеса, керуючи а.м. «TOYOTA CAMRY» реєстраційний номер НОМЕР_1 , став учасником ДТП, після чого місце пригоди залишив.

ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

За даним фактом поліцейським УПП в Одеській області ДПП відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 у відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, на адресу суду надійшла заява розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно п. 2.10 (а) ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

В якості доказів, на підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу серії ААД № 851842 долучено:

- схему місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 26 лютого 2024 року об 12 год. 45 хв. в Одесі по вул. Космонавтів вул. Ак. Філатова;

- письмові поясненнями ОСОБА_1 від 26 лютого 2024 року;

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 26 лютого 2024 року;

- копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 851841 відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП від 28 лютого 2024 року.

Вказані докази не спростовують пояснення викладені від 26 лютого 2024року ОСОБА_1 , та не підтверджують наявність в його діях умислу на залишення місця ДТП.

Із досліджених доказів, беручи до уваги характер пошкодження транспортних засобів «TOYOTA CAMRY» реєстраційний номер НОМЕР_1 та «FIAT Qubo» реєстраційний номер НОМЕР_2 , суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 . міг не бачити, що був учасником дорожньо-транспортної пригоди 26 лютого 2024 року, оскільки не відчув удару, та після чого повернувся на місце ДТП, однак ні кого не було вже, у зв`язку з чим він не порушив п. 2.10 (а) ПДР, про що йдеться у протоколі серії ААД № 536117.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09 червня 1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

На підставі відповідної практики ЄСПЛ можливо зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст. 6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд. В такому випадку суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.

З огляду на зазначене, суд позбавлений змоги самостійно витребувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказаний обов`язок покладений на орган або особу, яка складає відповідний протокол.

Це повністю узгоджується з приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, згідно яких обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 122-4, 247, 283, 284, 285 КУпАП, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 122-4 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: І.В. Плавич