ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1987/24 Справа № 187/873/24 Суддя у 1-й інстанції - Соловйов І. М. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: захисника Зибало Н.О., переглянувши апеляційну скаргу останньої, на постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2024 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 18 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 6800 гривень на користь держави з конфіскацією предметів торгівлі і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Районний суд встановив, що 18.05.2024 о 13:00 годині в торгівельному кіоску розташованому в АДРЕСА_2 , особа, яка притягається до відповідальності здійснювала продаж тютюнових виробів з рук, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову суду та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовані тим, що рішення суду І інстанції незаконне, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не мстить норму закону, яку було порушено, враховуючи, що ст. 156 КУпАП, є бланкетною нормою і відсилає до іншого Закону. При цьому відсутній відеозапис, який би підтверджував законність дій працівників поліції. Пояснення свідка ОСОБА_2 є сумнівними, оскільки підписані на заздалегідь надрукованому бланку. Відсутні дані про факт продажу товару. Пояснення ОСОБА_1 не можуть бути доказом вини враховуючи ст. 62 Конституції України.

В апеляційному суді захисник підтримала вимоги апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Торгівля тютюновими виробами з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.3 ст.156 КУпАП.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З метою визначення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУПАП, необхідно встановити всі характеризуючи ознаки торгівлі.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 вказаної статті, полягає у торгівлі алкогольними напоями або тютюновими виробами з рук, тобто торгівля означеними виробами суб`єктами, які відповідно до вимог законодавства не мають права на здійснення такої торгівлі. До того ж не має значення наявність та дійсність акцизних марок тощо.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 здійснювалася торгівля тютюновими виробами з рук. Наявні у справи докази лише вказують на те, що у остання здійснювала продаж тютюнових виробів в кіоску. При цьому в матеріалах справи наявна ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами строком до 25 січня 2025 року(а.с.5), яка долучена до протоколу.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не є сам по собі доказом продажу тютюнових виробів з рук. Наявні письмові пояснення свідка ОСОБА_2 також не містять таких даних, як і протокол огляду та вилучення тютюнових виробів.

Письмові пояснення ОСОБА_1 не можуть бути доказом вини враховуючи, що захисник під час апеляційного перегляду зазначила, що її підзахисна пояснення не підтверджує, а також беручи до уваги вимоги ст. 62 Конституції України, оскільки остання не несе відповідальності за неправдиві свідчення щодо себе, це при тому що пояснення не надавалися власноручно.

На підставі вищезазначеного, апеляційний суд доходить висновку про те, що при постановленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції, всупереч вимогам ст.ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином не встановив всі обставини справи, у зв`язку з чим оскаржена постанова підлягає скасуванню.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, встановленого судом після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.2 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд першої інстанції не в повній мірі дослідив матеріали справи, не звернув увагу на наявні порушення, що призвело до помилкового висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а постанова суду І інстанції скасуванню із закриттям провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Зибало Н.О. задовольнити.

Постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 6800 гривень на користь держави з конфіскацією предметів торгівлі і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. - скасувати.

Закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП.

Вилученні згідно протоколу огляду від 18 травня 2024 року предмети торгівлі повернути ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький