Номер провадження: 33/813/1410/24
Номер справи місцевого суду: 522/2863/24
Головуючий у першій інстанції Іоніді К. В.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Пухи А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Осьмініна Сергія Дмитровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 14.03.2024 року по адміністративним правопорушенням передбаченим ст.ст.124, 122-4 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП та накладено на неї на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн..

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №733033 від 14.02.2024 року встановлено, що 12.02.2024 о 18:30 в м. Одеса, вул. Бригадна 56, водій ОСОБА_1 , керуючи т/з Toyota RAV 4, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом не впевнилася, що це буде безпечно, допустила наїзд на припаркований т/з Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП т/з отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху (далі ПДР). Крім того, згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №733034 від 14.02.2024 року встановлено, що 12.02.2024 о 18:30 в м. Одеса, вул. Бригадна 56, водій ОСОБА_1 , керуючи т/з Toyota RAV 4, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетною до ДТП залишила місце пригоди, чим порушила пп. «а`п. 2.10 ПДР.

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою 24 квітня 2024 року адвокатОсьмінін С.Д.подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 14.03.2024 року в частині визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП та закрити справу в цій частині на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП .

Разом із апеляційною скаргою ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 14.03.2024 року, обґрунтувавши тим, що постановою Одеського апеляційного суду від 16.04.2024 року апеляційну скаргу було повернуто, яку отримано за допомогою підсистеми Електронний суд 18.04.2024 року .

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення ст.122-4 КУпАП характеризується наявністю вини виключно у формі умислу, який виражається у формі усвідомлення особи, що вона вчиняє протиправні дії і передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушення ПДР і прагне цього, бо особа не може залишити місце ДТП з необережності. Тобто зазначали, що у ОСОБА_1 не було протиправного умислу на залишення місце ДТП, через те що вона не усвідомлювала, що вчинила ДТП. В обґрунтування такого доводу посилались на відеозапис з місця ДТП, з якого вбачається, що факт ДТП мав місце в темну пору доби, при русі транспортного засобу ОСОБА_1 заважали світло фар транспортних засобів які рухались у зустрічному напрямку руху, через що остання не бачила, що у пошкодженого транспортного засобу увімкнулась аварійна сигналізація, а тому остання вважала, що здійсненні нею маневри руху не привели до порушення вимог ПДР. Також зазначали, що ні жінка яка проходила повз місця ДТП, ні інші транспортні засоби не зупинялися і не повідомляли, що сталося ДТП.

Вважали, що автомобіль Mercedes Benz д.н.з. НОМЕР_2 був припаркований з порушенням вимог п.15.2 ПДР України, так як був припарвкований на відстані 1,6 м від правого краю проїжджої частини, відповідно до схеми з місця ДТП.

Зазначали, що поліцейським помилково зазначалось в протоколі про адміністративне правопорушення, що обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження внаслідок даної ДТП, так як автомобіль ОСОБА_1 на її думку механічних пошкоджень не отримав, про що і немає відомостей у протоколі . Так як зіткнення було на думку скаржника мінімальним, що має відображення у вигляді розбитого скла передньої лівої фари автомобілю Mercedes Benz д.н.з. НОМЕР_2 , то вона його не помітила.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши пояснення адвоката Зенкіна Віталія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги адвоката Осьмініна Сергія Дмитровича, який діє в інтерсах ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Щодо строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Враховуючи, що постановою Одеського апеляційного суду від 16.04.2024 року апеляційну скаргу було повернуто, яку ними отримано за допомогою підсистеми Електронний суд 18.04.2024 року , з метою забезпечення права учасників справи на доступ до правосуддя та перегляд справи судом вищого рівня, що є складовою права на справедливий суд, апеляційний суд, вважає можливим поновити апелянту строк на апеляційне оскарження Приморського районного суду м. Одеси від 14.03.2024 року стосовно ОСОБА_1 ..

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог апеляційної скарги встановлено, що постанову Приморського районного суду м. Одеси від 14.03.2024 року оскаржують в частині адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП, апеляційний суд зазначає наступне.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Згідно з пп. «а» п.2.10 ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний у тому числі негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №733034 від 14.02.2024 року встановлено, що 12.02.2024 о 18:30 в м. Одеса, вул. Бригадна 56, водій ОСОБА_1 , керуючи т/з Toyota RAV 4, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетною до ДТП залишила місце пригоди, чим порушила пп. «а» п. 2.10 ПДР.

Мотивуючи свої висновки про доведеність вини ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку, що наявними матеріалами справи встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.122-4 КУпАП України.

Суд вважав доцільним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн.

Проте з таким висновком суду не можна погодитися, виходячи з наступних підстав.

Диспозиція ст. 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Пунктом 2.10 а) Правил дорожнього руху передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені правила дорожнього руху і прагне до цього.

Водночас, як установлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, після дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було пошкоджено транспортні засоби, водій ОСОБА_1 через осліплення світлом фар проїжджаючого транспортного засобу у зустрічному напрямку не помітила, що допустила зіткнення із автомобілем Mercedes Benz д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується відеозаписом з камери зовнішнього спостереження, надані стороною захисту(а.с.43), з якого також вбачається, що особа жіночої статі, яка проходила повз двох автомобілів учасників даної ДТП, жодним чином не відреагувала на зіткнення транспортних засобів, щоб повідомити ОСОБА_1 про факт вчинення нею ДТП, а в автомобілі Mercedes Benz д.н.з. НОМЕР_2 , не спрацювало аварійної сигналізації, що позбавило можливості бути обізнаною ОСОБА_1 про факт вчинення нею ДТП, а отже, на переконання суду, умисел на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, в діях ОСОБА_1 відсутній.

Будь-які інші докази, які б свідчили про зворотне до матеріалів справи не долучені.

При цьому, приймаючи рішення по суті справи, суддя виходить з вимог ст. 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні апеляційним судом у судовому засіданні, не підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За вказаних підстав, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції як необґрунтована в частині притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження в справі, з-за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.293, 294 КУпАП,

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 14.03.2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 14.03.2024 року - скасувати в частині визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП та закрити справу цій частині на підставі ч.1 п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В іншій частині постанову Приморського районного суду м. Одеси від 14.03.2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 05 червня 2024 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький