ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2229/24 Справа № 237/2249/24 Суддя у 1-й інстанції - Ліпчанський С.М. Суддя у 2-й інстанції - Акуленко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Акуленко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Мар`їнського районного суду Донецької області від 08 липня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень,

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, 09.05.2024 року о 22-30 годині ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, на території тимчасового розташування ВЧ НОМЕР_1 , в умовах воєнного стану. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності свідків та лікаря, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

На вказане рішення ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій він просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що суддя неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Звертає увагу, що 09.05.2024 року він перебував на посаді помічника з правової роботи, виконував службові обов`язки з документального забезпечення військової частини. Функціонал вказаної посади не передбачає участі у бойових діях та постійного знаходження на місці розташування ВЧ. Під час наради 09.05.2024 року один з військовослужбовців звинуватив його у вживанні алкогольних напоїв. Він погодився на перевірку за допомогою Драгеру, але результат був негативний.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Так, з протоколу про військове адміністративне правопорушення від 10 травня 2024 року вбачається, що 09 травня 2024 року о 22-30 годині молодший лейтенант ОСОБА_1 вживав алкогольні напої на території тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_2 та надалі був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак від проходження огляду відмовився, в подальшому військовослужбовця було спрямовано у КНП «Добропільська лікарня інтенсивного лікування» де він також відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності лікаря та свідків. Таким чином, своїми умисними діями, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за вживання алкогольних напоїв військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена за діяння, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не вказана обов`язкова кваліфікуюча ознаки для об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП - вчинення правопорушення в умовах особливого періоду.

Не звернувши увагу, в постанові суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень самостійно зазначив вчинення правопорушення ОСОБА_1 в умовах воєнного стану, яке взагалі не було йому інкриміноване та фактично перебравши на саме повноваження обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Враховуючи вказані факти, в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що судове рішення про притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а відтак підлягає безумовному скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Мар`їнського районного суду Донецької області від 08 липня 2024 року відносно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя