Провадження №: 3/755/4176/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" серпня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Федосєєв С.В. розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ТОВ «Ярослав Авто» - водієм, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 06.06.2024 року о 17 годині 09 хвилин, керуючи транспортним засобом «ATAMAN A 092H» д.н.з. НОМЕР_1 (маршрутне таксі) у м. Києві по проспекту Миру, 2 при виникненні небезпеки для руху у вигляді появи на проїзній частині дитини на самокаті, який рухався по регульованому пішохідному переході, якого він об`єктивно міг виявили з моменту його виїзду на пішохідний перехід, не вжив негайний заходів для зменшення швидкості а до зупинки ТЗ, в результаті чого здійснив зіткнення з малолітнім водієм самоката ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався у супроводі свого батька. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а малолітній ОСОБА_2 тілесні ушкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 12.3 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , свою вину не визнав та пояснив, що 06.06.2024 року о 17 годині 09 хвилин, керуючи транспортним засобом «ATAMAN A 092H» д.н.з. НОМЕР_1 у м. Києві по проспекту Миру, 2 на перехресті горіла зелена стрілка, яка дозволяла здійснити поворот. В момент завершення повороту відчув удар в задню праву частину маршрутного таксі та почув крик, після чого відразу зупинився і вийшов, потім з`ясував що для пішоходів горів червоний сигнал світлофору, а хлопчик на електросамокаті не дочекався дозволяючого зеленого сигналу світлофора почав рухатись і вдарився переднім колесом об кузов маршрутного таксі, в частині правого заднього колеса. На його думку ДТП сталося повністю з вини дитини та батька. Після ДТП здоров`ям і до цього часу станом здоров`я він не цікавився, так як дитина отримала всього лише подряпини.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як роз`яснено в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.12.3 ПДР України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

З досліджених доказів вбачається, що ОСОБА_1 діяв всупереч вимог п.п. 12.3 Правил дорожнього руху України і мав технічну можливість уникнути створення умов, що призвели до ДТП. Зазначені порушення вимог ПДР України, перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з ДТП, характер та локалізація пошкоджень транспортного засобу, яке мало місце, беззаперечно вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №3857251 від 06.06.2024 року, схемою місця ДТП, з якої вбачається що місце зіткнення безпосередньо на пішохідному переході, а також поясненнями свідка, батька малолітнього ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , який пояснив що вони переходили регульований пішохідний перехід, на дозволяючий зелений сигнал світлофора, всі пішоходи почали рух, і син після цього поїхав, та був збитий маршрутним таксі, дитина зазнала пошкодження, а саме: забій руки та спини, а його транспортний засіб електросамокат не підлягає ремонту. Крім того, після ДТП на місце приїхав представник ТОВ «Ярослав Авто», у якого він поцікавився, чи можлива компенсація за завдані битки, на що останній пояснив, що всі питання компенсації вирішуються лише через страхову компанію, і на його думку відшкодовувати нічого, дитина отримала лише декілька подряпин, та медичної допомоги не потребує, а у ДТП винні самі потрібно бути уважнішими, які підтверджують обставини встановлені судом.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. При цьому, будь-які об`єктивні дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, відсутні і не встановлені.

Доводи ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження під час дослідження матеріалів справи у судовому засіданні.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При накладенні стягнення, суд, згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, суспільну небезпеку, шкоду задану здоров`ю малолітньої дитини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

На думку суду, суспільна небезпека даного правопорушення, полягає в том, що Кацюра керуючи транспортним засобом «ATAMAN A 092H» д.н.з. НОМЕР_1 (маршрутне таксі), здійснюючі перевезення великої кількості пасажирів та рухаючись у середмісті, при цьому нехтуючи правилами дорожнього руху, піддав ризику велику кількість людей, не тільки пасажирів, а в тому числі й пішоходів, що рухаються вулицями.

При цьому, на запитання суду, яким Правилом дорожнього руху повинен був керуватися у даній ситуації, ОСОБА_1 відповів, що не пам`ятає. Що на думку суду свідчить не тільки про нехтування ПДР, а й не знання цих правил водієм пасажирського транспорту ОСОБА_1 , що в даному конкретному випадку і потягло за собою наслідки у виді настання ДТП.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що саме такий вид стягнення, як позбавлення права керування транспортним засобом відповідає і характеру і обставинам вчиненого адміністративного правопорушення, та є необхідним та достатнім для запобігання вчинення нових правопорушень.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 40-1, 124, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривні 60.

Роз`яснюється, що в разі несплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя