Справа № 524/6446/19
Провадження 3-в/524/51/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2024 року, суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Обревко Л.О., за участю представника Автозаводського районного відділу Філії державної установи «Центр робації» в Полтавській області Чемерис А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці подання начальника Автозаводського районного відділу Філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області про вирішення питання, про давність виконання судового рішення відносно ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Начальник Автозаводського районного відділу Філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області Міністерства юстиції України звернулась до суду із поданням про звільнення ОСОБА_1 , від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови судді.

Подання мотивоване тим, що матеріали відносно ОСОБА_1 надійшли до Автозаводського районного відділу Філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області Міністерства юстиції України та були прийняті до виконання 26.12.2019 року. Під час проведеної перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 , за адресами, зазначеними у постанові про накладення на неї адміністративного стягнення, а саме: АДРЕСА_1 знаходиться будинко в нежилому стані, а за адресою по АДРЕСА_2 іде будівництво та її місце проживання встановити не вдалось, за викликами в орган пробації вона не з`являється. За викладених обставин, представник органу пробації і звернувся до суду із поданням про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови судді. Вищевказані обставини є підставами, що унеможливлюють виконання постанови суду.

Представник органу пробації підтримала подання та просила задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про час та місце його проведення повідомлялися належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно із ч.1 ст.303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Відповідно до статті 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст.9 Конституції України,ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 р. зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду. Фактична «безстроковість» виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується ЄСПЛ при оцінці порушень державами-членами Конвенції, а «необмежений строк виконання» своєчасно надісланої постанови суперечить принципу 4 Рекомендації №R(91)1 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, згідно із яким, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю. Натомість, дані строки, передбачені в Кримінальному кодексі України, а саме, ст. 80, яка міститься у розділі ХІІ «Звільнення від покарання та його відбування» і регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Таким чином, порушено інший фундаментальний із принципів права принцип справедливості, оскільки засуджені, які вчинили кримінальне правопорушення, в порівнянні з адміністративним правопорушенням на підставі ст.80 КК України звільняються судом від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання,якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два рокиу разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Крім цього, з часу набрання законної сили постановою суду про призначення ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт минуло більш як чотири роки.

На підставі викладеного, виходячи із неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2 відповідно до ст.303, ст.304 КУПАП, її слід звільнити від відбування покарання у виді суспільно-корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст.303, 304 КУпАП України, суддя

Постановив:

Подання начальника Автозаводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області щодо вирішення питаннь, пов`язаних виконанням постанови відносно ОСОБА_1 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 26.11.2019 року у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Суддя Ліна ОБРЕВКО