Номер провадження3/205/3218/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 рік м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Бізяєва Н.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління Патрульної Поліції в Дніпропетровській області Департаменту Патрульної поліції відділу адміністративної практики, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: не відомий,

за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст.126 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

01.07.2024 року о 12 годині 20 хвилин, в м. Дніпрі, Новокодацький район, вул.. Данила Галицького, 20, водій ОСОБА_1 керував т.з. Suzuki Lets4 vin НОМЕР_1 будучи позбавленим права керування транспортними засобами рішенням суду та протягом року був притягнутий до відповідальності.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 «а», за що передбачено відповідальність за ч. 5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судові засідання, призначені на 13.08.2024 та на 13.09.2024, не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток про його виклик в судові засідання засобами поштового зв`язку на адресу місця його проживання, зазначену ним під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Матеріали справи містять повернуте поштове повідомлення, з відміткою адрес відсутній за вказаною адресою.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Крім того, ОСОБА_1 було достовірно відомо про наявність в суді справи про адміністративне правопорушення стосовно нього, він був обізнаний щодо вищевказаних подій, йому було повідомлено, у вчиненні якого адміністративного правопорушення йому висувається обвинувачення, тому, зважаючи на це, він мав реальну можливість та нагоду хоча б поцікавитись про стан та перебіг справи щодо нього або стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду.

Стаття 7 КУпАП вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до Глави 21 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Слід також відзначити, що і Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 не виконує процесуального обов`язку щодо своєчасної явки до суду за викликом, не повідомляє про причини неявки, клопотань по відкладення розгляду справи із зазначенням причин неможливості розгляду справи не надає, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Пунктом 2.1а ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 01.07.2024 року серія АБА №122124, який складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП та в якому розкрито суть адміністративного правопорушення;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ААД №554182 від 01.11.2023 року, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 40 800,00 грн.;

- довідкою Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Дніпропетровській області від 09.07.2024 року, згідно з якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з бази даних НАІС МВС України, посвідчення водія не отримував;

Отже, з огляду на викладене, судом встановлено та матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом не маючи права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року.

Ураховуючи вищевикладене, суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, ч.5 ст. 126 КУпАП - повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер та ступінь вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу порушника, який раніше притягувався до адміністративної відповідальності, не працює, ступень його вини.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП не встановлено, терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Порушення ч.5 ст.126 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Матеріали справи не містять інформації щодо власника т.з. Suzuki Lets4 vin А404-568150, суддя вважає за необхідне призначити адміністративне стягнення без оплатного вилучення транспортного засобу.

З огляду на викладене, суд вважає доцільним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

При призначення стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами суд керується правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 04.09.2023 у справі № 702/301/20, де зазначено, що правова природа додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної частини статей і полягає у забороні керувати транспортними засобами.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 126, 283-284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф ним має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.

Суддя: Н.О. Бізяєва