ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №953/3859/24 Головуючий 1 інстанції: Зуб Г.А.
Провадження №33/818/1134/24 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.5 ст.126 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді Люшні А.І.,

- за участю особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові справу за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м.Харкова від 10 червня 2024 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років з оплатним вилученням транспортного засобу.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Судом встановлено, що 28 квітня 2024 року о 11-34 годині в м.Харків, вул.Шевченко, біля будинку 20 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «MITSUBISHI GALANT», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування таким транспортним засобом. Правопорушення скоєно повторно протягом року, будучи притягнутим за ч.4 ст.126 КУпАП постановою ЕНА 1949468 від 19 квітня 2024 року. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що матеріали справи не містять відомостей на підтвердження факту керування ним транспортним засобом «MITSUBISHI GALANT», д.н.з. НОМЕР_1 . Вказав, щопрацівники поліції не мали законних підстав для зупинки його автомобілю. Зазначив, що інспектори поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не роз`яснили йому права. Вважає, що довідка про повторність є недопустимим доказом, оскільки не містить відомостей про дату набрання законної сили постановою ЕНА №1949468 від 19 квітня 2024 року та підпису керівника підрозділу. Наголосив, що керував автомобілем в стані крайньої необхідності. 28 квітня 2024 року він разом з дружиною їхав з м.Люботин в м.Харків до стоматолога, за кермом автомобіля перебувала його дружина. Однак, під час в`їзду в м.Харків почала лунати повітряна тривога, внаслідок чого вона злякалася та відмовилася керувати транспортним засобом, бо не могла об`єктивно оцінити дорожню обстановку, що могло призвести до скоєння дорожньо-транспортної пригоди. В результаті чого, він був змушений сісти за кермо автомобіля, щоб вчасно доїхати до стоматолога.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Встановивши винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, а саме: дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №603109 від 28 квітня 2024 року; рапорт інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №4 УПП в Харківській області ДПП Є.Чернишова; довідку про належність транспортного засобу; довідку про повторність; копію постанови серії ЕНА №1949468 від 19 квітня 2024 року; копію постанови Московського районного суду м.Харкова від 23 лютого 2024 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік; дані відеозаписів з місця події від 28 квітня 2024 року.

Доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про відсутність доказів на підтвердження факту керування ним транспортним засобом «MITSUBISHI GALANT», д.н.з. НОМЕР_1 , спростовуються даними відеозаписів, якими зафіксовано рух транспортного засобу та зупинка автомобіля за кермом якого перебував ОСОБА_1 ( диск 603109, диск АЛ 4191 ААД 603109).

Свідчення ОСОБА_1 про зворотне розцінюються як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу «MITSUBISHI GALANT», д.н.з. НОМЕР_1 , є необґрунтованими.

З рапорту інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №4 УПП в Харківській області ДПП Є.Чернишова та з відеозаписів нагрудних камер працівників поліції вбачається, що 28 квітня 2024 року о 11-34 годині автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення п.8.4б Правил дорожнього руху України (а.с.9, диск АЛ 4191 ААД 603109, відеозапис export-zmlwm 01 хв. 12 с.).

Твердження ОСОБА_1 про нероз`яснення працівниками поліції йому прав, суперечать наявним в матеріалах справи відеозаписам, на яких зафіксовано роз`яснення прав та даним вищенаведеного протоколу, в якому останньому було роз`яснено зазначені права, що підтверджується його особистим підписом, а також відсуністю заперечень з цього приводу у поясненнях (диск АЛ 4191 ААД 603109, відеозапис export-zmlwm 01 год. 03 хв. 53 с., а.с.1).

Доводи ОСОБА_1 про те, що керував транспортним засобом в стані крайньої необхідності є безпідставними.

З відеозапису, долученого працівниками поліції до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 на місці події не зазначав, що діє у стані крайньої необхідності та не повідомляв працівників поліції про те, що поспішає доставити дружинудо лікаря.

Крім того, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості вказати, що він діє в стані крайньої необхідності під час спілкування з працівниками поліції або заначити про таке в протоколі про адміністративне правопорушення, однак останній таким правом не скористався.

Посилання ОСОБА_1 на те, що під час в`їзду в м.Харків почала лунати повітряна тривога, внаслідок чого його дружина злякалася та відмовилася керувати транспортним засобом, не приймаються до уваги, оскільки даних про повітряну тривогу, суду апеляційної інстанції останнім не надано, і матеріали справи їх не містять.

Згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1949468 від 19 квітня 2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.291 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 3001 цього Кодексу.

З даних копії постанови серії ЕНА №1949468 від 19 квітня 2024 року вбачається, що вона була вручена ОСОБА_1 негайно, що підтверджується його особистим підписом, у зв`язку з чим набрала законної сили 19 квітня 2024 року.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що довідка про повторність не містить підпису керівника підрозділу, в даному випадку не може бути визнано істотним порушенням, оскільки саме по собі не спростовує висновків суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Даних про оскарження постанови серії ЕНА №1949468 від 19 квітня 2024 року, суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не надано, і матеріали провадження їх не містять.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, і матеріали справи їх не містять.

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м.Харкова від 10 червня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня