П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2024 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Бобуйок І.А., за участі секретаря судового засідання Шелкопляс В.В., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 175711 від 17.11.2024 року, який надійшов з УПП в Одеській області, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії ЕПР1 № 175711 від 17.11.2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, який надійшов з УПП в Одеській області, 17.11.2024 року о 09 годині 15 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter» д.н. НОМЕР_1 , у м. Одесі по вул. Аеропортівська дорога напроти буд. 29, при перестроюванні, не впевнився в безпечності маневру, не надав переваги у русі автомобілю «Toyota» д.н. НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, в яку ОСОБА_1 мав намір перестроїтись та як наслідок ОСОБА_1 скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota» д.н. НОМЕР_2 , чим порушив п.10.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Під час дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 та його представник в судове засідання з`явилися, просили суд закрити справу у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 175711 від 17.11.2024 року та додані до нього матеріали, суддя вважає, що провадження по справі необхідно закрити з наступних підстав.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП, регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, звернуто увагу суддів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 124 КпАП України, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно з нормами ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.1. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні гуртуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п. 2.3 (б) «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 10.3 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Відповідно з п. 13.1 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

При вивчені судом вищезазначених матеріалів про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що ОСОБА_1 , рухаючись у крайній лівій полосі, по вулиці Аеропортівська дорога, біля будинку 29, з увімкненим проблисковим маячком синього кольору на інкасаторському автомобілі АТ "ПУМБ", після закінчення розділювальної смуги (металевої конструкції) та червоних стовпчиків, зупинив авто у крайній лівій смузі з увімкненим поворотним сигналом жовтого кольору з метою здійснення розвороту.

Водій автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter» д.н. НОМЕР_1 , переконавшись у відсутності автомобілів у зустрічному русі, почав здійснювати маневр розвороту, однак, у той самий час відчув сильний удар у ліву частину автомобіля. Після зіткнення ОСОБА_1 віджав кнопку безпеки.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та після перегляду усіх відеозаписів з відеореєстратора, який був встановлений у автомобілі «Mercedes-Benz Sprinter» д.н. НОМЕР_1 та з камер відеоспостереження ТОВ "Петрол Контракт" та фото з місця події, суд встановив, що ДТП сталося з вини другого учасника ДТП, водія автомобіля TOYOTA д.н. НОМЕР_3 , який рухався позаду у лівій полосі в попутному напряму, оскільки за 1 хвилину до зіткнення, він вирішив здійснити обгін, керованого ОСОБА_1 автомобіля, та в порушення правил дорожнього руху проміж розділювальних стовпчиків червоного кольору виїхав на зустрічну смугу руху, де і допустив зіткнення з керованим ОСОБА_1 автомобілем чим порушив Правила дорожнього руху.

На данних відео вбачається, що враховуючи габарити автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter» д.н. НОМЕР_1 . встановлені на ньому маячки синього кольору, які були на ньому включені під час його руху та відстань на якій знаходився автомобіль TOYOTA д.н. НОМЕР_3 від нього, суд робить висновок, що у водія автомобіля TOYOTA д.н. НОМЕР_3 була технічна можливість уникнути ДТП шляхом перестроювання у іншу смугу чи зменшення швидкості руху. Однак при перегляді відео та схеми ДТП водій автомобіля TOYOTA д.н. НОМЕР_3 навіть не гальмував, що також може слугувати підставою того, що він був не уважний під час керування та не врахував дорожню обстановку.

Суд зазначає, що під час складання протоколу працівниками поліції не враховано специфіку транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , а також встановлені у розділі 3 ПДР особливості щодо руху транспортних засобів із спеціальними сигналами.

Зокрема, з огляду на норми Інструкції з організації інкасації коштів та перевезення валютних цінностей банків України, затвердженої постановою Правління НБУ від 31.03.2017 №29, оперативний автотранспорт - автомобілі, виготовлені на основі серійних та обладнані вмонтованими сертифікованими системами безпечного транспортування цінностей або панцеровані за класом захисту відповідно до вимог Державного стандарту України ДСТУ 3975-2000 "Захист панцеровий спеціалізованих автомобілів. Загальні технічні вимоги", із нанесеними смугами зеленого кольору, що відповідають вимогам Національного стандарту України ДСТУ 3849-2018 "Дорожній транспорт. Кольорографічні схеми, розпізнавальні знаки, написи та спеціальні сигнали оперативних, спеціалізованих та спеціальних транспортних засобів. Загальні вимоги", та визначені внутрішнім документом банку (юридичної особи) як автомобілі, призначені для виконання завдань з інкасації та перевезення цінностей

Пунктом 23 розділу ІІІ Інструкції визначено, що підрозділи інкасації під час інкасації та перевезення цінностей використовують оперативний автотранспорт, який може бути обладнаний спеціальними звуковими та світловими сигналами синього кольору в порядку, визначеному нормативно-правовими актами Міністерства внутрішніх справ України.

Пунктом 29 розділу IV Інструкції визначено, що бригада інкасації зобов?язана здійснювати інкасацію та перевезення цінностей на оперативному автотранспорті, обладнаному технічними засобами захисту цінностей.

Судом встановлено, що 17.11.2024 ОСОБА_1 виконуючи службові обов?язки та виконуючи службове завдання з перевозки банківських цінностей здійснював керування оперативним транспортним засобом, при здійсненні маневру на оперативному транспортному засобі було увімкнено проблисковий маячок синього кольору.

Пунктом 3.1 ПДР визначено, що водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.

Відповідно до п. 3.2 ПДР у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов?язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

Частиною 2 п. 10.4. ПДР передбачається, що водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Судом встановлено, що водієм ОСОБА_1 в даному випадку виконанні всі вимоги Правил дорожнього руху та діючого законодавства, що зафіксовано на камери спостереження встановлені на автомобілі. Полоса, якою він рухався була вільною попереду, зустрічних транспортних засобів не було, спеціальні сигнали та проблискові маячки були ввімкнені, тому своїми діями він не створював жодної небезпеки, та діяв в межах вимог законодавства.

Відповідно до вимог п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов?язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно ж вимог п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Суд роз`яснює, що відповідно до ПДР України дорожня обстановка це сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (куди входить наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен враховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Отже, водій повинен заздалегідь прогнозувати поведінку інших учасників дорожнього руху, а також повинен своєчасно встигати реагувати на зміну ситуації, що склалася, в процесі керування транспортним засобом, чого не здійснив водій «ТОYОТА» д.н. НОМЕР_2 в момент руху.

Суд вважає, що порушення ПДР вбачаються саме у діях іншого учасника ДТП водія «ТОYОТА» д.н.з. НОМЕР_2 , зокрема, вимог п. 3.2 ПДР.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9. ПДР України).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardov. Spain» від 06.12.1998 Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов?язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитись на користь цієї особи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Суддя вважає, що доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, що спричинило пошкодження транспортних засобів, інспектором управління патрульної поліції не встановлено, а вина ОСОБА_1 спростовується матеріалами справи.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Закриваючи провадження по справі, з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , суддя не стягує судовий збір, з останнього, відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI.

Керуючись ст. ст. 9-11, 122-4, 124, 221, 252, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: І.А. Бобуйок