Провадження № 33/801/668/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гайду Г. В.
Доповідач: Панасюк О. С.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неподаткових мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн 00 к. в дохід держави, за те, що 01 квітня 2024 року о 12 год 30 хв. він, будучи військовослужбовцем, проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді головного сержанта автомобільної роти батальйону забезпечення, під час дії воєнного стану, в порушенням вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в умовах особливого періоду, перебував на території військової частини НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, тест № 360 - 1,05 проміле.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просив скасувати постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26 червня 2024 року, а провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції в порушення вимог статті 245 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи у їх сукупності та зробив помилковий висновок про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП. Звертав увагу на те, що матеріали справи не містять доказів перебування та виконання ним військових службових обов`язків 01 квітня 2024 року на території військової частини, що свідчить про безпідставність проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зазначав, що у протоколі про адміністративне правопорушення викладена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення не містить кваліфікуючої ознаки складу адміністративного правопорушення «в умовах особливого періоду».

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно з статтею 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 КУпАП).

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з протоколом про військове адміністративне правопорушення № ОДВ/72 від 02 квітня 2024 року 01 квітня 2024 року о 12 год 30 хв. ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді головного сержанта автомобільної роти батальйону забезпечення, під час дії воєнного стану, в порушенням вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в умовах особливого періоду, перебував на території військової частини НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, тест № 360 - 1,05 проміле.

Суд першої інстанції визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП, як на підставу доведеності вини послався, зокрема на протокол про військове адміністративне правопорушення від 02 квітня 2024 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу та тест № 360.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП, є необґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі.

У протоколі про військове адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкриміновано те, що він перебував на території військової частини НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 як під час складання протоколу, так і в суді апеляційної інстанції послідовно заперечував факт перебування та виконання ним військових службових обов`язків на території військової частини.

Так, частиною першою статті 172-20 КУпАП передбачено відповідальність за:

1) розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів;

2) появу таких осіб на території військової частини, військових об`єктів в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння;

3) виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння;

4) відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідальність за частиною третьою статті 172-20 КУпАП настає за умови вчинення цих дій, якщо вони вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Разом з тим жодних доказів, зокрема виконання ОСОБА_1 01 квітня 2024 року обов`язків військової служби або його перебування 01 квітня 2024 року на території військової частини матеріали справи не містять.

Згідно з пунктом 1 Розділу ІІ Інструкції про порядок оформлення і складання матеріалів про військові адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-20 КУпАП, затвердженої Наказом Служби зовнішньої розвідки України 14 серпня 2018 року № 300, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018 року за № 1018/32470 (далі Інструкція), протокол складається особою, якій надано таке право, у разі виявлення нею фактів вчинення військовослужбовцями військових адміністративних правопорушень.

Пунктом 8 Розділу ІІ цієї Інструкції визначено, що якщо є свідки правопорушення та потерпілі, до протоколу вносяться їхні прізвища, імена та по батькові, а також адреси місць проживання.

Протокол підписують уповноважена посадова особа, яка його склала, військовослужбовець, який притягається до адміністративної відповідальності, а також потерпілі, свідки (за їх наявності) (пункт Розділу ІІ Інструкції).

Однак до протоколу про військове адміністративне правопорушення не внесено відомості про свідків, які могли б підтвердити обставини, зазначені у протоколі, та не додано жодних відеозаписів чи будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку статті 251 КУпАП є одним з доказів у справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення (частина перша статті 254 КУпАП), та не може бути перекладено на суд.

Вищенаведені обставини вказують на існування обґрунтованих сумнівів щодо можливості використання протоколу про військове адміністративне правопорушення від 02 квітня 2024 року, як належного і допустимого доказу вини ОСОБА_1 , тому що зазначені порушення істотно впливають на можливість встановлення усіх обставин справи.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином апеляційний суд прийшов до висновку про необхідність скасування постанови судді суду першої інстанції із закриттям провадженням у справі.

Керуючись статтею 294 КУпАП апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати, провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О. С. Панасюк