Справа№ 953/4967/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2024 р. м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Кіндер В.А., за участі секретаря судового засідання Сергієнко К.В., захисника Пелих Л.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління поліції у Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського апеляційного суду від 15.03.2024 скасовано постанову Київського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2023 року у справі №953/7133/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а матеріали справи повернуто посадовій особі, яка склала протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №455010 від 31 липня 2023 року для дооформлення та усунення процесуальних недоліків, а саме: належного роз`яснення ОСОБА_1 його процесуальних прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП; зазначення дійсних ознак алкогольного сп`яніння, які були встановлені у ОСОБА_1 за обставин подій цієї справи; роз`яснення ОСОБА_1 можливості надання письмових пояснень; зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 06.06.2024 матеріали адміністративної справи №953/7133/23 з тих же підстав повторно повернуто на доопрацювання до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Харківській області.

09.07.2024 матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП черговий раз подані на розгляд суду. На виконання вимоги постанови суду від 06.06.2024 щодо доопрацювання, до матеріалів справи долучено рапорт інспектора від 28.06.2024.

При призначені справи до розгляду судом враховано те, що ні постановою від 15.03.2024, ні постановою від 06.06.2024 не встановлено способу усунення виявлених недоліків, а тому таке доопрацювання покладалось на суб`єктивне сприйняття виконавця.

В судове засідання 29.07.2024 ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи.

Положеннями ч.2 ст.268 КУпАП визначено перелік справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких участь особи є обов`язковою. Даний перелік не містить справ про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 130 КУпАП.

Виходячи з положень ч.2 ст.268 КУпАП участь особи, що притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою. Окрім того, в судовому засіданні присутній захисник Пелих Л.Д., яка реалізує право ОСОБА_1 на правову допомогу відповідно до ст. 268 КУпАП. Зважаючи на необхідність дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, докази наявні в ній та оцінивши їх в сукупності, встановив:

31.07.2023 року о 09 годині 15 хвилин у м. Харків по вул. Леся Сердюка, буд. 49Б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Outlander, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Drager Alcotest 6820 та від огляду у медичному закладі КНП ХОР «ОНД» за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18А відмовився, чим ОСОБА_1 порушив п. 2.5. ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 455010, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського 470791.

З довідки інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно облікових даних ІПНП отримував посвідчення водія НОМЕР_3 від 17.08.2012.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Суд не бере до уваги заперечення захисника ОСОБА_2 , що відсутність фіксації на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського 470791 руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 виключає наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Суд надає оцінку відеозапису з нагрудної камери поліцейського 470791. Так, з наданого відеозапису вбачається, що під час розмови з працівниками поліції ОСОБА_1 знаходився біля транспортного засобу Mitsubishi Outlander, що дає підстави вважати, що саме цим транспортним засобом керувала особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. Також, на дослідженому відеозаписі видно, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом, а наведене дає підстави вважати, що відсутні сумніви щодо керування транспортним засобом ОСОБА_1 в день складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме 31.07.2023. Отже, суд вважає ці обставини доведеними, враховуючи відсутність заперечень цих обставин і самим ОСОБА_1 .

Твердження захисника ОСОБА_2 про недопустимість наданого відеозапису, в якості доказу, оскільки він не містить цілісної картини події та обстановки, судом відхиляються, оскільки зазначені відеозаписи надані відповідними посадовими особами та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення в якості доказу, що є обов`язковим відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При вирішенні питання наявності ознак як підстави проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, судом враховані як заперечення захисника, так і постанова Харківського апеляційного суду від 15.03.2024, яка вступила в закону силу та носить обов`язковий, преюдиційний характер.

Суд зважає на те, що згідно із п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи однієї чи декількох ознак алкогольного сп`яніння, передбачених п.3 розділу І Інструкції.

Вирішення їх наявності чи відсутності відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в стані сп`яніння, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак такого сп`яніння.

Апеляційний суд у встановив, що такі ознаки як почервоніння обличчя, хитка хода та нечітка вимова слів спростовується відомостями відеозапису з нагрудної камери поліцейського.

При цьому з матеріалів справи, зокрема, даних протоколу та акту огляду вбачається, що поліцейським у водія ОСОБА_1 була виявлена неспростована ознака алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, що є підставою для проведення відповідного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Твердження захисника про порушення працівниками поліції правил ст. 266-1 КУпАП при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення (огляд ОСОБА_1 здійснений без залучення Військової служби правопорядку) не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, як водій транспортного засобу і він несе відповідальність на загальних підставах.

При досліджені відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 роз`яснено, що відносно нього буде складатися протокол про адміністративне правопорушення, водночас він відмовився його отримувати.

Суд бере до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ані ОСОБА_1 , ані його захисниками не оскаржувалися, тобто останні не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва із питанням ініціювання проведення службової перевірки щодо неправомірних дій працівників поліції під час складення ними протоколу, не зверталися із позовом до суду в порядку КАСУ щодо дій працівників поліції, а також не зверталися із відповідними заявами у порядку, передбаченому КПК України до правоохоронних органів, що вочевидь унеможливлює врахування судом доводів захисника щодо незаконності дій працівників поліції.

Посилання захисника на допущені недоліки протоколу та акту огляду при їх складані, саме по собі не свідчить про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. У справі встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Досліджений відеозапис з нагрудної камери поліцейського не містить беззаперечної інформації щодо роз`яснення прав та обов`язків особі, щодо якої складався протокол, зокрема, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України має тлумачитися на користь ОСОБА_1 .

Водночас, при досліджені відеозапису з нагрудної камери поліцейського судом встановлено, що працівники поліції не перешкоджали ОСОБА_1 в наданні пояснень, ними було роз`яснено наслідок відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, згідно вимог ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право користуватися юридичною допомогою захисника при розгляді справи. При цьому слід зазначити, що працівниками поліції лише складається протокол про адміністративне провадження та збираються докази на підтвердження встановлених ним відомостей, а розгляд справи провадиться судом відповідно до ст. 221 КУпАП.

Про обізнаність прав, передбачених ст. 268 КУпАП, свідчить також те, що ОСОБА_1 звернувся за правовою допомогою до професійних захисників до розгляду його справи Київським районним судом м. Харкова, які забезпечували його захист і у суді апеляційної інстанції.

Таким чином, під час розгляду цієї справи були дотримані всі норми, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Суд зазначає, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП настали в момент його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 18КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази в розумінні вимог ст. 251 КУпАП, які б доводили, що відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння є виправданою у даному конкретному випадку. Проходження ОСОБА_1 військової служби не є безумовним свідченням вчиненням ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в стані крайньої необхідності. З урахуванням зазначеного, твердження захисника щодо дій ОСОБА_1 в стані крайньої необхідності судом відхиляються як необґрунтовані.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною належним чином та в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, а тому на нього слід накласти стягнення, визначене у санкції даної статті.

При накладенні на особу стягнення, суддя відповідно до вимог ст.ст.33-35 КУпАП враховує його майновий стан: наявність сталого джерела доходів та офіційного заробітку; характер вчиненого правопорушення, який є умисними і грубими порушеннями ПДР України.

Згідно ст.34, ст.35 КУпАП обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не встановлено.

Відповідно до посвідчення серія НОМЕР_4 ОСОБА_1 є учасником бойових дій, а тому на підставі п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Керуючись ст. 284, ст. 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, (Код бюджетної класифікації: 21081300, одержувач: ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300, розрахунковий рахунок: № UA0020001, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код ЄДРПОУ одержувача: 37874947, код банку МФО банку: 899998, призначення платежу: сплата штрафу), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, якщо інше не встановлено законодавством України (ч.3 ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова.

Суддя: Кіндер В. А.