К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

18 липня 2024 року місто Київ

справа № 752/10255/24

апеляційне провадження № 33/824/3756/2024

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Головачова Я.В., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 , поданої захисником Різником Ігорем Анатолійовичем, на постанову Голосіївського районного суду міста Києва у складі судді Бондаренко Г.В. від 14 червня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 14 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір з розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з постановою судді районного суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Різник І.А. 2 липня 2024 року звернувся з апеляційною скаргою, у якій просив скасувати постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 14 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а справу закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 14 червня 2024 року, посилаючись на те, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 винесена та отриманий повний текст 14 червня 2024 року, однак своєчасно подати апеляційну скаргу представник скаржника не мав змоги, так як були і є постійні відключення світла, що в свою чергу затримують рух інших справ, в яких він приймав участь, по приїзду на офіс світла вже не було. Крім того 21 червня 2024 року у його дружини помер батько і поховання відбулось лише 25 червня 2024 року, так як по тій же причині відключень світла неможливо було своєчасно отримати всі необхідні документи для його поховання.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду не підлягає задоволенню з таких підстав.

Чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини пропуску строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (заява № 3236/03).

Як убачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова була проголошена 14 червня 2024 року, а отже останнім днем подання апеляційної скарги було 24 червня 2024 року.

При цьому ОСОБА_1 був особисто присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції та вину визнав частково, що достеменно свідчить про обізнаність скаржника про прийняту постанову, результатами розгляду справи та строками подання апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до посилання захисника ОСОБА_1 - адвоката Різника І.А. на пропуск строку апеляційного оскарження у зв`язку із постійними відключеннями світла.

Регулярні відключення електропостачання в місті Києві, самі по собі, не мають прямого зв`язку із неможливістю своєчасно підготувати та подати апеляційну скаргу. Крім того, Кодексом України про адміністративні правопорушення не встановлено жодних вимог щодо того, щоб апеляційна скарга була виготовлена тільки у друкованому вигляді за допомогою комп`ютера.

Доводи захисника скаржника про неможливість подання апеляційної скарги у зв`язку із смертю батька його дружини не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки не підтверджені доказами.

Таким чином, захиснику ОСОБА_1 - Різнику І.А. необхідно відмовити у поновленні строку на подачу апеляційної скарги, а апеляційну скаргу, відповідно до вимог статті 294 КУпАП, повернути апелянту.

З огляду на викладене, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Відмовити захиснику ОСОБА_1 - Різнику Ігорю Анатолійовичу у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 14 червня 2024 року.

Апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Страву повернути до Голосіївського районного суду міста Києва.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Я.В. Головачов