Справа № 681/975/24
Провадження 3/681/464/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2024 р. м. Полонне

Суддя Полонського районного суду Хмельницької області Горгулько Н.А.,

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділу поліцейської діяльності № 3 Шепетівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого,

за ч. 2 ст. 184 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 565220 від 26.07.2024 (далі Протокол), 18.07.2024 о 18 год. 56 хв. у АДРЕСА_1 , батько ОСОБА_1 ухилився від виконання передбчених законодавством обов`язків щодо заюбезпечення необхідних умов виховання своєї дитини ОСОБА_2 , 2017 року народження, а саме не створив належних умов проживання, не займається його вихованням, моральним та духовним розвитком.

Таким діями, на думку автора протоколу, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Тобто, обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст.184 КУпАП.

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст. 150 Сімейного кодексу України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини. У розумінні положень ч.1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Отже, саме ухилення батьків від батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України, є підставою для встановленої законом відповідальності.

Згідно з ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Відповідно до частини першої статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані стосовно даного правопорушення встановлюються окрім протоколу про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та іншими доказами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний достатнім доказом вини особи у справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним та беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Автором протоколу для ОСОБА_1 інкримінується невиконання обов`язків щодо свого сина ОСОБА_3 . Проте, суду не подано належних та достатніх доказів, які б свідчили про неналежне виконання ОСОБА_1 своїх обов`язків щодо виховання дитини. Не зазначено, які саме обов`язки, чітко передбачені законодавством і лише ті, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання свого сина ОСОБА_2 не виконав батько, не конкретизовано як саме ОСОБА_1 ухилився від виконання своїх обов`язків, що, як наслідок, не може бути підставою для відповідальності за цією статтею.

До Протоколу долучено копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , відповідно до даних якого батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 , а матірю ОСОБА_4 .

Однак, жодних письмових пояснень свідків, сусідів, чи особи, яка за даними рапорту № 2235 від 18.07.2024 здійснювала виклик поліції, до протоколу не долучено, що позбавляє можливості суд дійти висновку, що ОСОБА_1 дійсно вчинив інкриміноване йому правопорушення.

Суд не має права перебирати на себе функції обвинувача, збирати докази самостійно, а тому приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП України не підтверджена наданими особою, уповноваженою на складання протоколу, доказами, а провадження у справі підлягає закриттю за п. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 252, 280, 283, п. 3 ст.284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Н.А.Горгулько