Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.09.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/100/24 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Муріна О. С. на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.01.2024.

Цією постановою з урахування постанови Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.03.2024 про виправлення описки:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 410163 від 28.10.2023 та постанови судді від 16.01.2024 вбачається, що 28.10.2023 о 23 год 11 хв ОСОБА_2 в м. Мукачеві по вул. Ужгородській, керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився в установленому законом порядку із застосуванням спеприладу Alcotest Drаger 0267, тест 1987 о 23 год 13 хв. Результат тестування 1,28 % проміле. Таким чином, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисника-адвоката Муріна О. С. ставиться питання про скасування постанови судді від 16.01.2024 щодо ОСОБА_2 та закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає про те, що 28.10.2023 працівниками поліції був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , за результатами чого був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В ході складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції встановлено особу правопорушника та здійснено перевірку належного йому посвідчення водія. На відо з нагрудної камери поліцейського зафіксовано, що при введенні даних щодо посвідчення водія НОМЕР_2 , яке надав ОСОБА_2 , на службовому планшеті відобразилось прізвище іншого громадянина. Працівники патрульної поліції почали з`ясовувати через інші джерела, кому саме належить документ із відповідною серією та номером, після чого запис припинено. Поліцейськими було порушено частину 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису,

-2-

затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 за № 1026, тобто включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відео зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища. За результатами адвокатського запиту Сервісний центр МВС України повідомив, що посвідчення водія серія НОМЕР_3 не стосується громадянина ОСОБА_2 . Окрім того, 28.10.2023 ОСОБА_2 було зупинено працівниками поліції та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за перевищення швидкості № 8028363, з якої вбачається, що справа розглядається стосовно ОСОБА_3 (посвідчення водія серії НОМЕР_3 ). Зазначені обставини були підставою для повернення протоколу серії ААД № 410163 до УПП для виконання вимог ст. 256 КУпАП. Разом з тим, в оскаржуваній постанові не відображені результати дооформлення відповідних матеріалів та чи була насправді усунута розбіжність між доказами, наданими стороною захисту і Управлінням патрульної поліції, оскільки ці розбіжності обґрунтовують відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. Окрім того, під час зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 , поліцейським було озвучено причину зупинки неосвітлений задній номерний знак, проте протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 складено через не включення попереджувального сигналу при зміні напрямку руху. Протокол про адміністративне правопорушення стосовного ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП складено з порушенням вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Будучи неодноразово належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_2 та його захисник-адвокат Мурін О. С. на розгляд справи щодо ОСОБА_4 не з`явилися. Останні судову кореспонденцію отримували, до суду в черговий раз не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Муріна О. С., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 268, 271 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката Муріна О. С. задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

-3-

Ці вимоги закону, всупереч доводів апеляційної скарги, судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_2 належним чином дотримані.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до пункту 7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.

Незважаючи на заперечення захисником вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 410163 від 28.10.2023, зміст якого відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 410163 від 28.10.2023 вбачається, що 28.10.2023 о 23 год 11 хв ОСОБА_2 в м. Мукачеві по вул. Ужгородській, керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився в установленому законом порядку із застосуванням спеприладу Alcotest Drаger 0267, тест 1987 о 23 год 13 хв. Результат тестування 1,28 проміле.

-4-

Крім того, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стверджується: роздруківкою тесту № 1987 від 28.10.2023, відповідно до якого ОСОБА_2 о 23 год 13 хв 28.10.2023 знаходився в стані алкогольного сп`яніння, проміле 1,28; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та додатком у вигляді СD-диска з відеоматеріалами правопорушення.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необгрунтованими. Наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 410163 від 28.10.2023 зазначено: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я та по батькові працівника поліції, який склав протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; а також зазначено, що ОСОБА_2 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, чим скористався ОСОБА_2 , надавши пояснення, що правил дорожнього руху не порушував.

Матеріали справи не містять доказів про порушення інспектором роти 4 батальйону УПП в Закарпатській області Черничком С. В. законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейським дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 410163 від 28.10.2023 складено відповідно до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_2 в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події.

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, що ставилось йому за провину.

Також поліцейськими у протоколі зазначено, що огляд водія проведений у зв`язку з виявленими ознаками - запах алкоголю з порожнини рота за допомогою приладу «Драгер». Результат огляду на стан сп`яніння 1,28 проміле. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_2 підписав без застережень, погодившись з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння. Із записів нагрудних камер, наданими працівниками поліції встановлено, що ОСОБА_2 28.10.2023 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу Alcotest Drаger-6810.

-5-

Апеляційний суд врахоує, що результат тесту ОСОБА_2 , проведеного працівниками поліції, а саме 1,28 проміле, більш ніж у 6 разів перевищує гранично допустиму норму (0,2 проміле) та беззаперечно вказує на перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, виключаючи можливу технічну похибку.

Доводи сторони захисту про те, що відеозапис є неповним, не є підставою для скасування прийнятого судом рішення за умови того, що відповідно до приписів ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, який оцінюється у сукупності з іншими доказами по справі, й обставини, що містяться на вказаному відеозаписі, повністю узгоджується зі змістом обставин, викладених як у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 410163 від 28.10.2023, так й у долучених до нього доказах, а тому відсутні будь-які сумніви в його належності та допустимості.

Що стосується наведених стороною захист доводів апеляційної скарги з приводу того, що матеріали справи відносно нього складені з грубими порушеннямичинного законодавства України, апеляційний суд вважає їх безпідставними, та такими, що не спростовують факту вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, згідно інформації Головного сервісного центру МВС стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 05.11.1999, видане ВРЕВ з обслуговування міста Луцьк.

Наведене вище спростовує доводи сторони захисту щодо неналежності ОСОБА_2 посвідчення водія серії НОМЕР_5 . Крім того, як вбачається з відеозапису, саме особою, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, надано працівникам патрульної поліції зазначений вище документ для верифікації особи.

Також, судом першої інстанції з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України і накладено стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що хоч і є суворим, проте безальтернативним видом стягнення.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції і вважає, що з врахуванням наведених обставин, а саме те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, таке порушення правил дорожнього руху є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.

При цьому, апеляційний суд ураховує, що в рішенні у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008) Європейський суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_2 , відповідає характеру вчиненого правопорушення, встановлене у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для його зміни, навіть з урахуванням даних про його особу, не вбачається.

-6-

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката Муріна О. С. задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення враховуються положення нормативно-правових актів про те, що сторони провадження в справах про адміністративні правопорушення є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; та те, що стороною захисту жодних доказів у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги надано не було.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвката ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.01.2024 щодо ОСОБА_6 , - без змін.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя