ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 688/841/24

Провадження № 33/4820/324/24

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Жураківського В.А., захисника Сташук М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 березня 2024,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

За постановою суду, 18 лютого 2024 року о 00 год. 10 хв., ОСОБА_1 , в м.Шепетівка, по вул.Соборності, 78, керував автомобілем «Volkswagen», днз НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП стосовно нього закрити.

Вважає постанову суду незаконною, оскільки факти, викладені у протоколі та постанові, не відповідають дійсності.

Апелянт стверджує, що у вказаний день, час та місці він не керував транспортним засобом. На його прохання, та на його автомобілі, ОСОБА_2 відвіз його додому.

В той час, коли автомобіль був припаркований у подвір`ї його господарства, був вимкнутий двигун, але були увімкнені фари, та неголосно звучала музика, під`їхали працівники поліції на службовому автомобілі. Під час спілкування з останніми, він не міг зрозуміти що він порушив, як вони почали складати протокол про адміністративне правопорушення. Його товариш ОСОБА_2 , який був змушений повернутись до свого автомобіля, у якому був ключ від його гаража, вже прибув до його автомобіля із зазначеним ключем від гаража і пояснював працівникам поліції, що він не керував, у той день, власним транспортним засобом, а ним керував ОСОБА_2 , але працівники поліції проігнорували такі пояснення його товариша та склали протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 , на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, дізнання, з`ясування обставин у справі та перевірка їх доказами проведені з дотриманням вимог закону, таких порушень закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, при зазначених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав вірну оцінку.

Такий висновок ґрунтується на даних:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №668007 від 18.02.2024 року;

- результату тестування на алкоголь від 18.02.2024 року, здійсненого за допомогою спеціального технічного засобу «DragerAlkotest 6810», з якого убачається, що рівень алкоголю в організмі ОСОБА_1 становить 1,60‰;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого слідує, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, результат якого - 1,60‰, з яким останній згоден, що засвідчив своїм підписом;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість до КНП «Шепетівська БПЛ» від 18.02.2024, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: нечітка вимова, хитка хода, почервоніння обличчя, огляд на стан алкогольного сп`яніння не проводився;

- відеозаписів події адміністративного правопорушення, досліджених судом першої та апеляційної інстанції, з яких чітко убачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , яким заїхав у двір, коли його наздогнали службовим автомобілем працівники поліції. Саме він сидів за кермом цього автомобіля. Під час спілкування з працівниками поліції, ОСОБА_1 пояснив, що він їхав з бару «Ювілейний» до гаража, оскільки розвозив товаришів по домівкам. На запитання ОСОБА_1 про причину зупинки його транспортного засобу, працівник поліції пояснив, що діють обмеження пересування, під час дії комендантської години, які ним порушено. На пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки від ОСОБА_1 чути запах алкоголю, останній погодився пройти такий на місці зупинки транспортного засобу, та проти результату 1,60‰ не заперечував, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не заперечував обставин вживання алкогольних напоїв у вечірній час 18 лютого 2024 року, перебування за кермом в автомобілі «Volkswagen», днз НОМЕР_2 , та перебування працівників поліції на місці зупинки транспортного засобу, однак заперечував керування вказаним автомобілем, у зазначений час, та викладав свою версію подій.

Обставини керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом 18 лютого 2024 року о 00 год. 10 хв, проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу, повністю стверджуються, жодним чином, не спростованими стороною захисту, вказаними вище, дослідженими судом першої інстанції та апеляційним судом доказами

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про необґрунтованість притягнення його до встановленої законом відповідальності.

Такі обставини ґрунтуються виключно на твердженнях самого апелянта, який є прямо зацікавленою особою, його роздумах щодо діяльності правоохоронних органів, звинуваченнях органів поліції та суду в упередженості та необ`єктивності, вільному тлумаченні закону, що не можна визнати допустимими доказами.

Особа притягнута до адміністративної відповідальності, жодних даних, які б викликали сумніви у належності даних матеріалів справи та об`єктивності органів поліції при їх складанні, в апеляційній скарзі навести не зміг.

В справі не встановлено жодного належного, переконливого та об`єктивного доказу щодо застосування стосовно ОСОБА_1 заборонених законодавством методів дізнання, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Щодо показань свідка ОСОБА_2 про керування саме ним транспортним засобом у встановлений день, за певних обставин, які на думку апелянта та його захисника, безпідставно не взято до уваги судом першої інстанції, то такі були предметом розгляду місцевого суду, на що вірно зазначено, що показання ОСОБА_2 спростовуються відеозаписом, здійсненим поліцейськими під час виявлення та фіксації правопорушення, з якого слідує, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом у зазначеному місці.

Сторона захисту натомість не навела обґрунтованих доводів, які б спростовували висновки судді. Доводи апеляційної скарги і матеріали справи не містять вказівок на порушення вимог закону, які були би підставами для зміни або скасування судового рішення.

Об`єктивних даних, які б вказували на відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , в матеріалах справи не встановлено.

Доводи апелянта про те, що обставини, викладені у постанові суду не відповідають фактичним, тобто його версії, яка зазначена в апеляційній скарзі, є безпідставними, з огляду на зміст, переглянутих апеляційним судом відео файлів, які є належними, допустимими, достовірними доказами, на підтвердження керування саме ОСОБА_1 зазначеним транспортним засобом.

Ставлячи питання про скасування постанови, особа притягнута до адміністративної відповідальності, конкретних фактів порушення його прав та законних інтересів органами поліції та судом не навів, а виключно обмежився перерахунком та декларуванням норм процесуального права. Такі твердження носять абстрактний характер, а тому вони не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.9а ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

Зокрема, суддею при визначенні ОСОБА_1 виду стягнення взято до уваги суспільну небезпечність вчиненого правопорушення та конкретні обставини справи.

За таких обставин вважаю, що стягнення, накладене на ОСОБА_1 , при даних конкретних обставинах справи та особи притягнутої до адміністративної відповідальності є достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень, тобто ґрунтується на вимогах закону.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 березня 2024 стосовно ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Кулеша Л.М.