ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 682/976/24

Провадження № 33/4820/393/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А.

за участю секретаря судового засідання Жураківського В.А.

захисника Підопригори Р.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 18.01.2024 року о 18.40 год. в с. Кам`янка по вул. Визволителів, керував автомобілем Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену постанову та закрити адміністративне провадження на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Вказує, що матеріали справи не містять доказів, що водій ОСОБА_1 чітко відмовився від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з використанням спеціального технічного засобу.

Звертає увагу, що працівники поліції зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , вказавши причиною зупинки перевищення швидкості і одразу, без будь яких підстав запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, однак матеріали справи не містять постанови щодо притягнення водія ОСОБА_1 за порушення ПДР саме за цим пунктом, що свідчить про те, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції безпідставно.

Вважає, що до матеріалів справи долучені відеозаписи подій, які не є безперервними та з яких не можливо ідентифікувати місце зупинки транспортного засобу, населеного пункту та ким (яким працівником поліції) складено протокол про адміністративне правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки, як того вимагає чинне законодавство. Крім того, у зазначеному протоколі в розділі, в якому зазначається особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення іншим почерком зазначено « ОСОБА_2 », що також: залишилося поза увагою суду першої інстанції.

Зазначає, що поліцейський спочатку без достатніх підстав запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, а лише потім вказав у протоколі на ознаки наркотичного сп`яніння. Вказане свідчить про те, що вимога поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд в лікувальному закладі з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння була висунута водієві безпідставно.

Зауважує, що працівниками поліції не пропонувалося ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а саме - в АДРЕСА_2 , а одразу незаконно та безпідставно поставлено вимогу пройти такий огляд виключно в медичному закладі (де саме - також ними не вказано), при цьому поліцейські мали у користуванні спеціальний технічний засіб для визначення факту перебування особи у стані сп`яніння, що свідчить про очевидне та штучне створення працівниками поліції підстав для не проведення огляду ОСОБА_1 як водія на стан наркотичного сп`яніння.

Окремо зазначає, що постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 13.04.2024 встановлено факт відсутності ознак та факт перебування у будь-якому стані сп`яніння, у зв`язку із чим було закрито провадження у справі №688/290/24 (провадження №3/688/139/24) стосовно ОСОБА_1 , однак судом першої інстанції були проігноровані вимоги зазначеного рішення.

Позиції учасників судового провадження

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, про поважні причини неявки не повідомив, його неявка не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, відповідно до вимог частини 6 статті 294 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення з апеляційною скаргою надійшла до апеляційного суду 14.05.2024 та була призначена до розгляду на 09.00 годину 23.05.2024, 22.05.2024 від захисника адвоката Підопригори Р.Б. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його перебуванням на лікуванні на дату після 05.06.2024.

Клопотання було задоволено та відкладено апеляційний розгляд на 09.00 год. 06.06.2024,

21 травня 2024 року на адресу Хмельницького апеляційного суду від захисника ОСОБА_1 адвоката Підопригори Р.Б. також надійшло клопотання, в якому він просив зупинити провадження у справі 682/976/24 у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України.

В судовому засіданні захисник підтримав клопотання, просив зупинити провадження до закінчення дії воєнного стану, оскільки ОСОБА_1 бажає особисто дати покази з приводу його зупинки поліцейськими.

В задоволенні клопотання було відмовлено, при цьому апеляційний суд виходив з наступного.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не регулюють порядок зупинення провадження у справі, за виключенням справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією (ч.4 ст.277 КУпАП). Стаття 130 КУпАП до даної категорії адміністративних правопорушень не відноситься.

Натомість, положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за умови належного її повідомлення про час та дату розгляду справи, аналогічні вимоги містить ст.294 КУпАП щодо проведення апеляційного розгляду.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення КПК України дійсно містять правову норму щодо порядку зупинення розгляду кримінального провадження у разі мобілізації обвинуваченого.

Дана процедура застосовується у зв`язку з тим, що правовий статус обвинуваченого передбачає більш ширше коло обмежень, що покладаються на особу, в тому числі обмеження щодо здачі документів, перебування в певній місцевості у певний проміжок часу, тощо. Дані обов`язки об`єктивно унеможливлюють обвинуваченому перебувати одночасно на військовій службі та виконувати обов`язки обвинуваченого. У зв`язку з чим законодавцем і встановлено дану правову процедуру.

Проте, в справах про адміністративні правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, за відсутності можливості брати участь у судовому засіданні безпосередньо, не позбавлена можливості реалізувати свої процесуальні права, визначені у ст. 268 КУпАП, в тому числі, подавати свої письмові пояснення щодо обставин справи, користуватися юридичною допомогою, мати захисника, надавати докази, тощо, і, відповідно, не позбавлена можливості забезпечити належним чином свій судовий захист під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, що, на переконання суду, свідчить про наявність у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, достатнього рівня можливостей для здійснення ефективного судового захисту, а суду прийти до законного та обґрунтованого висновку, на підставі наявних в провадженні доказів, зібраних та скерованих сторонами до суду для ухвалення остаточне рішення у справі.

З врахуванням вищезазначеного, а також враховуючи, що ОСОБА_1 особисто приймав участь у суді першої інстанції, надавав пояснення суду, а також додав до матеріалів справи письмові пояснення, звернувся з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції, в якій виклав свої доводи, з цих підстав апеляційний суд дійшов висновку, що застосування правового інституту зупинення розгляду провадження по справі про адміністративне правопорушення за аналогією закону не допускається, відсутні підстави для зупинення провадження у даній справі, тому у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Підопригори Р.Б. відмовлено та враховуючи наведене, вважаю можливим апеляційний розгляд у відсутність ОСОБА_1 , за участі його захисника.

У судовому засіданні захисник Підопригора Р.Б. підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 квітня 2024 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, з наведених у апеляційній скарзі підстав. Наполягав на безпідставній зупинці ОСОБА_1 , порушення порядку огляду, передбаченого ст..266 КУпАП та відсутності безперервної відео фіксації.

Заслухавши захисника ОСОБА_3 , який просив задовольнити апеляційні вимоги у повному обсязі, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що матеріали справи не містять постанови щодо притягнення водія ОСОБА_1 за порушення ПДР, що свідчить про безпідставній зупинці ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції, а також зазначає, що працівниками поліції було порушено огляд на стан наркотичного сп`яніння, тому він є недійсним.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог статей245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відтак, у ході апеляційного перегляду встановлено, що зміст оскаржуваної постанови судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 квітня 2024 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, відповідає вимогам, передбаченими статтями283-284 КУпАП, а справу суддею першої інстанції розглянуто відповідно до вимог статті 280 КУпАП.

Суддею першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 18.01.2024 року о 18.40 год. в с. Кам`янка по вул. Визволителів, керував автомобілем Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, водій відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт керування транспортним засобом 18 січня 2024 року ОСОБА_1 у поданій скарзі не оспорює та цей факт є зафіксованим наданими до суду відеозаписами.

Висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя обґрунтував наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №476529, яким зафіксовано факт правопорушення, скоєного 18.01.2024 року о 18.40 год. (а/с 1);

- направленням ОСОБА_1 до медичного закладу для огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.01.2024 року, в якому зазначено про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду та вказано ознаки наркотичного сп`яніння: зіниці ока не реагують на світло, повільність реакції (а/с 2);

- відеозаписами з нагрудних камер відеоспостережень працівників поліції (а/с 8).

Вважаю, що докази, які містяться у матеріалах справи, є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення по справі.

Положеннями пункту 8 та пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Необхідно наголосити, що відповідно до статті 31 Закону України № 580-VIII поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, серед яких фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння, які поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Наведені в апеляційній скарзі доводи апелянта про те, що долучені до протоколу відеозаписи події правопорушення є неналежними доказами, оскільки складаються із окремих фрагментів, не заслуговують на увагу.

Так, наданими суду відеозаписами зафіксовані реальні події, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити дійсні обставини справи, які чітко вказують на ОСОБА_1 як на правопорушника, який керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та на вимогу поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився.

Слід зазначити, що надані відеозаписи сумнівів щодо достовірності та допустимості не викликають, оскільки не містять ознак фальсифікації, фабрикації, чи присутності на відео іншої особи, а не ОСОБА_1 та містять відеофайли, які є цілісними (кожний у свою чергу), безперервними (кожний у свою чергу) і повністю відтворюють обставини вчиненого водієм правопорушення. На відео зафіксована процедура огляду на стан наркотичного сп`яніння, яка відображена достатньо повно для можливості констатувати її законність, а саме пропозиція поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я та відмова ОСОБА_1 від огляду.

Доводи ОСОБА_1 про те, що до матеріалів справи долучені відеозаписи подій які не є безперервними та з яких не можливо ідентифікувати місце зупинки транспортного засобу, населеного пункту та ким (яким працівником поліції) складено протокол про адміністративне правопорушення, апеляційний суд відхиляє, оскільки долучений до матеріалів справи відеозапис за своїм обсягом та повнотою відповідає критерію достатності для встановлення істини у справі, яким, зокрема, зафіксовано події, із зазначенням дати та часу, починаючи з моменту зупинки водія, висловлення поліцейськими до нього вимоги щодо необхідності проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та висловлення водієм відмови на таку вимогу поліцейського, тоді як всі інші відомості містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, який підписано ОСОБА_1 ..

Таким чином, долучені відеозаписи є належними та допустимими доказами, оскільки отримані у встановленому законом порядку, відеозапис містить обставини події правопорушення, на ньому зафіксовано весь хід спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, вказані відеозаписи дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Також, вважаю безпідставними доводи про неправомірну зупинку поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Положеннями пункту 8 та пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України. Тоді як згідно пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Окрім того, у зв`язку з вторгненням російської федерації на територію нашої держави з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, згідно указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з наступними змінами.

Згідно з Порядком перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженим постановою КМУ від 29 грудня 2021 року №1456, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби та вимагати пред`явлення документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також документів, що підтверджують відповідне право особи (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ), якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції зупиняти транспортний засіб, перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів та вимагати пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції кореспондується із обов`язками водія, передбаченими вказаними Правилами дорожнього руху.

Окрім того, з доданого до протоколу відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції через порушення ПДР, а саме через, те, що він перевищив швидкість, про що останнього було повідомлено. Під час спілкування у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, координації рухів та поліцейськими неодноразово було запропоновано йому пройти огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що водій категорично відмовився, засвідчивши про це своїм власним підписом у протоколі та наданих письмових поясненнях.

Таким чином, працівники поліції, зупинивши транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , діяли в межах своїх повноважень, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху незгода водія із причинами зупинки транспортного засобу або ненадання працівниками поліції доказів вчинення водієм адміністративного правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння та не спростовує результатів цього огляду.

Посилання ОСОБА_1 на те, що працівниками поліції було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, оскільки поліцейські без достатніх підстав запропонували останньому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, а лише потім вказали у протоколі на ознаки наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що вимога поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд в лікувальному закладі з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння була висунута водієві безпідставно, не заслуговують на увагу, враховуючи наступне.

Так, з відеозапису вбачається, що працівниками поліції під час спілкування з ОСОБА_1 були виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння та поліцейськими неодноразово було запропоновано йому пройти огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що водій відмовився.

При цьому, працівниками поліції було роз`яснено, що водій зобов`язаний на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку та при відмові від проходження огляду на стан такого сп`яніння на ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п.2.5 ПДР. Після чого, працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення в присутності ОСОБА_1 , який власноруч підписався про ознайомлення з протоколом та надав письмові пояснення, в яких також вказав, що відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі (а/с 1, 5).

За змістом статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОН України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 4 розділу I Інструкції № 1452/735 ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Наведені вимоги закону свідчать, що повноваження поліцейського уповноваженого підрозділу НПУ самостійно виявляти та оцінювати наявність ознак алкогольного або наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу, є виключними, ніхто інший не має повноважень оцінювати наявність у водія тих чи інших ознак сп`яніння. У зв`язку з чим, якщо у поліцейського виникають підстави вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані сп`яніння, то поліцейський має законне право вимагати від водія пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, при цьому закон не вимагає, щоб ці ознаки сп`яніння були зафіксовані на відео, а також обов`язково озвучені водієві.

Інспектором поліції в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, координації рухів, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції № 1452/735, виявивши ці ознаки поліцейський законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

З огляду на викладене, доводи скарги, що у поліцейських не було жодних підстав чи ознак на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, є неспроможними.

Також вважаю неспроможними доводи, що працівниками поліції не пропонувалося ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а саме - в селі Кам`янка Шепетівського району, а одразу незаконно та безпідставно запропоновано пройти такий огляд виключно в медичному закладі (де саме - також ними не вказано), оскільки відповідно до п. 12. розділу ІІ Інструкції № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що працівники поліції при складанні адміністративного протоколу стосовно ОСОБА_1 та при проведенні огляду на стан наркотичного сп`яніння діяли в межах Інструкції № 1452/735 та з дотриманням вимог ст.266 КУпАП.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 щодо неправомірності проведеного працівниками поліції огляду водія на стан сп`яніння вважаю необґрунтованими та такими, що є швидше обраною тактикою захисту. Разом із тим, звертаю увагу, що відповідно до вимог статті 267 КУпАП у разі незгоди з діями працівників поліції ОСОБА_1 міг оскаржити такі дії у порядку, передбаченому КАС України або до вищестоящого органу (вищестоящій посадовій особі), чого на момент розгляду цієї апеляційної скарги зроблено не було.

Також не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 , що суд першої інстанції проігнорував постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 13.03.2024, якою встановлено факт відсутності ознак та факту перебування у будь-якому стані сп`яніння, у зв`язку із чим закрив провадження у справі №688/290/24 (провадження №3/688/139/24) стосовно ОСОБА_1 (а/с 63-72), оскільки у згаданій справі подія мала місце 08.01.2024 року, ця постанова не спростовує встановлених фактичних обставин за цим правопорушенням та не свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП за відмову ОСОБА_1 18.01.2024 року від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Апеляційний суд звертає увагу, що доводи про зазначення у протоколі особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення іншим почерком « ОСОБА_2 », що залишилося поза увагою суду першої інстанції, є припущенням апелянта, яким нічим не підтверджено, навіть самим протоколом.

Таким чином, вважаю, що в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду. Сукупність зібраних та досліджених доказів за своїм змістом та якістю дозволяють суду констатувати наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Отже, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП України, визначив вид стягнення і його розмір у межах, установлених частиною 1 статті 130 КУпАП, відповідно до вимог статті 33 КУпАП, у межах передбаченого статтею 38 КУпАП строку.

З урахуванням наведеного, доходжу висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 квітня 2024 року, оскільки відсутні підстави для скасування постанови судді та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апеляційні доводи є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя