Справа № 347/2706/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м. Косів

Cуддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Кіцула Ю.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Косівського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , працюючу в «Картати КПБ»,

за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и л а:

В період з вересня 2024 року по жовтень 2024 року мати ОСОБА_1 ухилялася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме малолітній без поважних причин не відвідував навчання та із 40 навчальних днів пропустив 35 навчальних днів.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_1 в суд не з`явилася про дату та час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила та клопотання про відкладення розгляду справи не подавала. В матеріалах справи є довідка про доствку смс повідомлення про розгляд справи.

З огляду на наведене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Також стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.184 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, оцінивши в сукупності всі докази, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Частина 2 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП доводиться в сукупності наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №251331 від 12.11.2024 року. Вказаний протокол складений уповноваженою особою, та містить всі необхідні реквізити встановлені ст. 256 КУпАП. Будь-яких сумнівів у його достовірності судом не встановлено. В графі протоколу «пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності зазначено «з протоколом згідна, вину визнаю»(а.с.1);

- копією листа директора Печеніженської спеціальної школи, в якому зазначено, щ ОСОБА_2 не відвідував навчання, із 40 днів, хлопчик лише тиждень навчання. В загальній кількості, ОСОБА_2 пропустив 35 навчальних днів. Мати ОСОБА_1 із вчителями не спілкується, на телефонні дзвінки не відповідає. У сім`ї є ще двоє дітей, яких в школу приводить старша сестра ОСОБА_3 . Діти перебували на обліку у справах дітей Космацької с.р., як такі що опинились в складних життєвих обставинах. 20.06.2024 року сім`я знята з обліку, хоча покращень у ставленні матері до дітей немає. Директор школи просив відреагувати Косівський РВП ГУНП на ситуацію, що склалася. Тако просили звернути увагу матері, що неприпустимо використовувати працю неповнолітнього (12 річног сина ОСОБА_4 ) на важких роботах

- письмовим поясненням ОСОБА_1 , в яких вона ствердила, що дійсно її син не відвідував навчання протягом тривалого часу. ОСОБА_1 ствердила, що відповідала на телефонні дзвінки вчителя, та пояснювала, що син перебуває на полонині, а саме на роботі, оскільки працював там літом, та повинен був доробити на роботі. Вкаазані обставини мати пояснювала вчителям, однак вони на це уваги не звернули. Ствердила, що діти допомагають мамі як можуть, оскільки на даний час важко, заробітків ніяких.

- копією постанови від 26.04.2024 року про притягнення ОСОБА_1 за ч.2 ст. 197 КУпАП.

- копією свідоцтва про народження на ім`я ОСОБА_2 , та копією паспорта на ім`я ОСОБА_1 , які підтверджують що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2

- письмовим рапортом працівника поліції .

Проаналізувавши вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості. В своїй сукупності дані докази є достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності інформації, яка міститься у досліджених доказах, суду не надано.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів не убачається, тому вказані докази є належними та допустимими.

За таких обставин, перевіривши всі наявні в матеріалах справи докази, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому їй адміністративному правопорушенні доведена поза всяким розумним сумнівом.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.2 ст.184 КУпАП, у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст.5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду документи, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору відсутні, відтак з неї слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 23, 33 , 40-1, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и л а :

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять гривень) грн. 60 коп. на користь отримувача коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Ю. С. Кіцула