пр. № 3/759/4201/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Новик В.П., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

23.05.2024 о 18 годині 20 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Г.Юри, 3 в м. Києві та, здійснивши ДТП, вжив алкоголь до проведення медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

ОСОБА_1 при розгляді справи пояснив, що 23.05.2024 о 18 годині 20 хвилин автомобіль «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_1 під його керуванням стояв припаркований на вул. Г.Юри в м. Києві, не рухаючись. Однак, водій автомобіля, що стояв попереду нього, вирішила, що він здійснив із нею зіткнення, хоча ніякого зіткненя не було. На її автомобілі немає жодних пошкоджень. Він не знав, що вона викликала працівників поліції, тому, сидячи в салоні автомобіля, випив пива та чекав свого знайомого, щоб той перепаркував автомобіль. В цей час до нього підійшли працівники поліції та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, однак, від огляду він відмовився, оскільки ДТП не було, а після того, як він вжив алкоголь, транспортним засобом він вже не керував.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 4 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до п. 2.10 «є» ПДР України водій у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , вона 23.05.2024 о 18 годині 20 хвилин керувала транспортним засобом «Рено» державний номерний знак НОМЕР_2 по вул. Г.Юри в м. Києві в напрямку «Колібріса» із невеликою швидкістю, оскільки був затор. В момент руху вона відчула удар в задню частину свого автомобіля. Вона вийшла із автомобіля, щоб оцінити ушкодження свого автомобіля, однак водій автомобіля «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_1 , після зіткнення, від`їхав від місця ДТП. Вона побачила, що у даного водія були наявні ознаки алкогольного сп`яніння. Вона викликала працівників поліції.

Як вбачається із направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.05.2024, в ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, зіниці очей, які не реагують на світло.

Згідно даних із нагрудної камери працівників поліції, останні приїхали на виклик про ДТП та під час спілкування із ОСОБА_1 останній повідомив, що вжив одну банку пива вже після ДТП. На вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці ДТП, ОСОБА_1 погодився. Однак, згодом, від проходження огляду, як на місці зупинки на приладі «Драгер», так і в медичному закладі - ОСОБА_1 відмовився (00:25:00 хвилина відеозапису).

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 856655 від 23.05.2024, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1 , а також зазначено дату, час та місце вчинення правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, як того вимагає ст. 256 КУпАП.

Суддя відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що 23.05.2024 о 18 год. 20 хв. він, керуючи автомобілем «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Г.Юри, 3 в м. Києві, не рухався та не вчиняв жодного ДТП, у зв`язку із чим не зобов`язаний був не вживати алкоголь, оскільки останні спростовуються письмовими поясненнями ОСОБА_2 та даними відеозапису, з яких вбачається, що ДТП відбулось та працівники поліції оглядають пошкодження на автомобілях (00:43:00 хвилина відеозапису). Крім того, як вбачається із відеозапису, ОСОБА_1 жодного разу не заперечував факт ДТП, більше того, він вказав працівникам полціції, що не знав, що після ДТП не можна вживати алкоголь (00:20:15 хвилина відеозапису).

Що стосується неоформлення працівниками поліції матеріалів про дорожньо-транспортну пригоду, то, як вбачається з пояснень ОСОБА_2 , вона відмовилася від оформлення ДТП, оскільки її транспортний засіб отримав незначні ушкодження.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху та його дії за ч. 4 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, яке є умисним, грубим і суспільно небезпечним, особу правопорушника, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах ч. 4 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного й ч. 4 ст. 130 КУпАП, керуючись ст. 27, 33, 40-1, 283-285, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КпАП України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 605 гривень 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя: В.П. Новик