Справа № 703/3073/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Ігнатенко Т.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.122 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07 червня 2024 року близько 09 години 50 хвилин в м. Сміла на нерегульованому перехресті вул. Трипільська вул. О. Вишні, керуючи автомобілем «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_3 , під керування водія ОСОБА_2 , яка рухалася по головній дорозі, внаслідок чого остання застосувала екстрене гальмування, щоб уникнути дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п.16.11 ПДР України та створив аварійну обстановку.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.122 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та вказав на відсутність у матеріалах справи доказів у вчиненні ним адміністративного правопорушення. Не заперечував, що 07 червня 2024 року близько 09 години 50 хвилин керував автомобілем «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_2 , та рухався в м. Сміла по вул. О. Вишні, яка є другорядною дорогою, та мав намір на нерегульованому перехресті виїхати на вул. Трипільська, по якій проходить головна дорога. При виїзді з другорядної догори на голову він не бачив автомобіль ОСОБА_2 , внаслідок чого виїхав на голову дорогу. Близько через 100 метрів його наздогнала ОСОБА_2 на автомобілі «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_3 , яка подавала йому звукові сигнал. Він зупинив свій автомобіль та ОСОБА_2 повідомила йому, що коли він виїжджав з другорядної дороги на головну, не пропустив її автомобіль, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого вона застосувала екстрене гальмування, а її дитина, яка перебувала на передньому пасажирському сидінні, внаслідок цього головою вдарила лобове скло, яке пошкодилося.

Суддя, врахувавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так, частина 5 стаття 122 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Диспозицією частини 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками

Диспозицією частини 2 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п.16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Недивлячись на невизнання своєї провини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, повністю підтверджується письмовими доказами, які були дослідженні безпосередньо суддею, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №000139 від 07 червня 2024 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, та в якому викладені обставини порушення ОСОБА_1 07 червня 2024 року вимог п.16.11 ПДР України, що створило аварійну обстановку, та як наслідок вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП;

- даними рапорту поліцейського СРПП відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Федорової Д.К. від 08 червня 2024 року, відповідно до якого, 07 червня 2024 року на лінію «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що 07 червня 2024 року о 09 годині 53 хвилини в м. Сміла по вул. О. Бурки, перехрестя вул. О. Бурки вул. Трипільська, водій автомобіля «Фіат», д.н.з. НОМЕР_3 , та інший автомобіль «Фіат Добло», д.н.з. НОМЕР_2 ;

- письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 від 07 червня 2024 року, відповідно до яких, він 07 червня 2024 року близько 09 години 50 хвилин керуючи автомобілем «Фіат», д.н.з. НОМЕР_4 , в м. Сміла по вул. Бурки, не надав дорогу іншому автомобіль «Фіат», д.н.з. НОМЕР_5 , яким керувала ОСОБА_2 , яка, щоб уникнути зіткнення з його автомобілем, застосувала екстрене гальмування, після чого подала звуковий сигнал та він зупинився. Остання повідомила, що він її не пропустив та створив аварійну ситуацію;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 07 червня 2024 року, відповідно до яких, 07 червня 2024 року близько 09 години 50 хвилин вона рухалася на своєму автомобілі «Фіат», д.н.з. НОМЕР_5 , в м. Сміла по вул. Трипільська в напрямку м. Черкаси та на перехресті вулиць Остапа Бурки ледь не зіткнулася з автомобілем «Фіат», д.н.з. НОМЕР_2 , який виїхав на дане перехрестя, внаслідок чого, щоб уникнути зіткнення почала різко гальмувати, після чого подала звуковий сигнал водію, щоб той зупинився. Про створення вказаним водієм аварійної обстановки вона повідомила працівників поліції. Її син ОСОБА_3 , 2005 року народження, вдарився головою об лобове скло, яке дало тріщину;

- відеозаписами з нагрудної камери працівника поліції, запис яких здійснено на компакт-диск, на яких зафіксовано місце зупинки автомобіля «Фіат», білого кольору, та автомобіля «Фіат», синього кольору. Водієм першого автомобіля була жінка, яка стверджувала, що рухалася по головній дорозі, а другий автомобіль, під керуванням чоловіка, рухався по другорядній, та під час виїзду з другорядної дороги не надав їй перевагу в русі, внаслідок чого вона застосувала екстрене гальмування, у зв`язку з чим її син, який є інвалідом та сидів на передньому пасажирському сидінні, вдарився головою в лобове скло, внаслідок чого утворилася тріщина на лобовому склі. Водій другого автомобіля підтвердив, що рухався по другорядній дорозі та здійснював виїзд на головну, при цьому стверджував, що під час виїзду на головну дорогу він не бачив автомобіль, під керуванням вищевказаної жінки, який рухався по головній дорозі. У подальшому, працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення.

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Наявність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення вищевказаних доказів, які підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог ПДР України, у повній мірі спростовують доводи останнього про відсутність в матеріалах справи доказів вчинення ним адміністративного правопорушення.

При цьому, під час судового розгляду суддею не встановлено підстав піддавати сумнівам вищевказані пояснення ОСОБА_2 у частині того, що ОСОБА_1 , при виїзді з другорядної дороги на головну, не надав їй переваги у русі, внаслідок чого вона застосувала екстрене гальмування з метою уникнення дорожньо-транспортної пригоди, так як суддею не встановлено знайомство ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і наявність між ними неприязних відносин, до вказаних подій, а також мети ОСОБА_2 для безпідставного звинувачення саме водія ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаній дій, а не будь-якого іншого водія.

Саме по собі твердження ОСОБА_1 про те, що при виїзді з другорядної дороги на голову він не бачив автомобіль ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого він і здійснив виїзд на головну дорогу, не спростовує здійснення автомобілем під керуванням ОСОБА_2 у цей час руху по головній дорозі та вчинення ОСОБА_1 такому руху перешкод, внаслідок невиконання вимог п.16.11 ПДР України.

За вказаних обставин, доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , які жодним чином не спростовують вчинення ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення, суддя розцінює виключно як спробу ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявне порушення п.16.11 ПДР України, що спричинило створення аварійної обстановки, за що він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП.

Разом з цим, суддя вважає за необхідне виключити з фабули адміністративного правопорушення, яка відображена у протоколі про адміністративне правопорушення, посилання працівника поліції на наслідки, які настали у зв`язку з вчиненням ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, а саме: «у зв`язку з чим пасажир ОСОБА_4 , який знаходився на пасажирському сидінні з переду, пошкодив лобове скло головою», оскільки настання таких наслідків у зв`язку з діями саме ОСОБА_1 матеріалами справи не підтверджено.

Згідно ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи обставини вчинення адміністративного правопорушення, суддя вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі вісімдесяти п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян та вважає, що таке стягнення є доцільним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Доказів, які звільняють ОСОБА_1 від сплати судового збору за розгляд справи про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять та останнім не надані.

Керуючись ст. 9, 23, 40-1, 122, 252, 283-285, 294 КУпАП, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 (вісімдесяти п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1445 (одна тисяча чотириста сорок п`ять) гривень 00 копійок (отримувач коштів: ГУК у Черк. обл. 21081300, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача:UA0023001 код класифікації: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Т.В. Ігнатенко