ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Вишняк М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Києві матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює інженером «Arcona Group», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 367260 від 21.10.2023р. вбачається, що 20.10.2023р. близько 23 год. 59 хв., ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «FIAT FIORINO», д.н.з. НОМЕР_2 , по вулиці Дмитра Луценка, 4/1, що в м. Києві, з ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, які не реагують на світло.

Водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, що зафіксовано на нагрудну камеру № 473578 та № 470547.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Сіренко М.Ю. просив закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки працівниками поліції не було виявлено жодних ознак наркотичного сп`яніння, про які було вказано у протоколі.

Крім того, згідно з долученим до матеріалів справи відеозапису, працівниками поліції спочатку звинуватили ОСОБА_1 в тому, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим вони запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер». Після того, як ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння та прилад показав, що останній не перебуває у стані алкогольного сп`яніння, працівники поліції почали звинувачувати його у перебуванні у стані наркотичного сп`яніння, що на думку адвоката, свідчить про порушення вимог ст. 266 КУпАП.

Крім того, адвокат зазначив, що працівниками поліції в порушення ст.ст. 57, 59 Конституції України, ч. 4 ст. 256 КУпАП, Інструкції № 1376, не були роз`яснені ОСОБА_1 його права, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, чим було порушено право останнього на професійну правничу допомогу, що свідчить про недопустимість доказів, наявних в матеріалах справи.

Також, адвокат стверджував, що на долученому до матеріалів справи відеозаписі відсутні дані щодо проведення працівниками поліції огляду ОСОБА_1 на встановлення ознак будь-якого сп`яніння, в тому числі наркотичного. Більш того, ознаки наркотичного сп`яніння, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення (виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей не реагують на світло) працівниками поліції не визначалися.

Крім того, адвокат Сіренко М.Ю. зазначив, що матеріали справи не містять даних щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, оскільки за версією працівників поліції, він перебував саме у стані наркотичного сп`яніння, хоча на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення у працівників поліції таких даних не було.

Тому, адвокат Сіренко М.Ю. просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вислухавши доводи адвоката Сіренка М.Ю., дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 367260 від 21.10.2023р., направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.10.2023р., технічні записи відеозапису, здійснені на нагрудні відеокамери (відеореєстратори) № 470547 та № 473578, на якому зафіксовані обставини проведеного огляду, суддя приходить до наступного.

Так, статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ( в подальшому - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 3 Розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.4 Розділу Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Як вбачається з долучених до матеріалів справи відеозаписів з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), працівниками поліції було зазначено, що у них є підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, і без встановлення будь-яких ознак алкогольного сп`яніння, було запропоновано останньому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер».

Разом з тим, показник спеціального технічного засобу «Драгер» показав цифровий показник 0,0 проміле алкоголю в крові, однак даний показник результату в порушення вимог Інструкції не було долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

Натомість, працівниками поліції було звинувачено ОСОБА_1 у перебуванні останнього у стані наркотичного сп`яніння.

Згідно п. 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом 27 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 6 розділу Х Інструкції № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

За змістом наведених вимог закону, у разі виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння, працівники поліції зобов`язані запропонувати водієві пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, і лише у випадку відмови від проходження огляду у закладі охорони здоров`я скласти протокол про адміністративне правопорушення, передбачене відповідною частиною 1 ст. 130 КУпАП.

З досліджених відеозаписів з нагрудних камер поліцейського (відеореєстраторів) вбачається, що огляд ОСОБА_1 на встановлення ознак наркотичного сп`яніння не проводився, самому ОСОБА_1 вказані ознаки не озвучувались, тому не зрозуміло з яких саме підстав працівник поліції вимагали у останнього пройти огляд на стан сп`яніння. Більш того, ознаки наркотичного сп`яніння, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.03.2023р. (виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей не реагують на світло), працівниками поліції не визначалися.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку, тобто порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Аналізуючи вказані обставини та наявні в матеріалах докази, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та обґрунтовані докази, які б свідчили про факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками або у стані наркотичного сп`яніння. Доказів зворотнього суду надано не було.

Крім того, заслуговують на увагу доводи адвоката щодо порушення працівниками поліції права на захист ОСОБА_1 , оскільки з долученого та досліджених в судовому засіданні відеозаписів з нагрудних камер вбачається, що працівниками поліції взагалі не було роз`яснено останньому його права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що є грубим порушенням відповідних норм законодавства.

Крім того, відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом, надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Однак, матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передачі керування іншій уповноваженій особі, що ставить під сумнів перебування його з явними ознаками наркотичного сп`яніння.

Відтак відомості щодо фактичних обставин правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження доказами по справі. При цьому сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як визначено п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що адміністративне правопорушення має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки під «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02).

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З огляду на викладене, наявні у адміністративних матеріалах докази не є такими, що «поза розумним сумнівом» доводять винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку із недоведеністю наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме із підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 247, 266, 283-284, 287-291 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: М.В. Вишняк