Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

23 липня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_1 - особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника Шимка А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Шимка А.О. на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 квітня 2024 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крилівка Андрушівського району Житомирської області, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.04.2024 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 9 вересня 2023 року о 13 години 14 хвилин ОСОБА_1 поблизу будинку № 4 на вул. Камишанській в м. Києві керував автомобілем "Skoda Octavia" д/н НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 "а" Правил дорожнього руху. Результат огляду на стан сп`яніння із застосуванням газоаналізатора "Drager Alcotest 7510" 1,67 ‰.

В апеляційній скарзі захисник Шимко А.О. зазначає про незаконність постанови судді, яка не дотримала вимог закону щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, допустила спрощений підхід до розгляду справи і порушила право ОСОБА_1 на доступ до правосуддя.

Вказує, що 30.04.2024 направив клопотання про відкладення розгляду справи, враховуючи зайнятість у розгляді інших справ у Солом`янському та Дарницькому районних судах м. Києва. Проте всупереч вимогам ст.268 КУпАП суддя розглянула справу без присутності захисника та ОСОБА_1 .

Що стосується обставин справи, то ОСОБА_1 працює в ПрАТ "Асфальтобетонний завод", що межує з територією ТЕЦ-5, яка є об`єктом критичної інфраструктури. Фотографування та отримання координат ТЕЦ-5 є підготовчими діями перед нанесенням ракетних ударів, тому в умовах воєнного стану в Україні припинення таких дій з боку невстановлених осіб було усуненням небезпеки, яка загрожувала державному та громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, і така небезпека не могла бути усунута іншими засобами. Захисник стверджує, що суспільної небезпеки дії ОСОБА_1 , який супроводжував автомобіль поліції на короткій ділянці в майже безлюдній місцевості, не утворювали. Необхідність такого супроводу полягала в тому, що промислова зона ПрАТ "Асфальтобетонний завод" має один поштовий номер, однак на ній безліч проїздів і знаходження відповідного місця потребувало сторонньої допомоги.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 , як вважає захисник, діяв у стані крайньої необхідності і не підлягає адміністративній відповідальності, просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.

Вислухавши пояснення захисника Шимка А.О. і ОСОБА_1, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Згідно з ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про місце і час судових засідань, призначених на 01.11.2023, 13.12.2023, 14.02.2024, 19.03.2024, і за клопотаннями захисника суд чотири рази відкладав розгляд справи. Вже п`яте клопотання суд не задовольнив і 30.04.2024 розглянув справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та захисника, враховуючи те, що докази досліджені і ОСОБА_1 давав пояснення по суті порушення. При цьому, розглядаючи справу, суддя керувалася тривалістю перебування справи в провадженні, адже згідно з ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Крім того, при розгляді справи в апеляційному суді ОСОБА_1 скористався можливістю реалізувати свої права, у зв`язку з чим розгляд справи під час його відсутності не може бути сам по собі підставою для скасування постанови судді.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що працює охоронцем у ПрАТ "Асфальтобетонний завод". 9 вересня 2023 року був на зміні з напарником, у якого був народження, і вони вирішили пообідати. Він сів за кермо свого автомобіля, поїхав у магазин, де придбав продукти та цигарки, повернувся на територію заводу і припаркував автомобіль біля прохідної. Після обіду, під час якого вони вживали алкогольні напої, по камерах побачив, як автомобіль заїхав у кущі неподалік території заводу і з нього вийшли три особи, які незрозуміло що робили. Він викликав працівників поліції і коли вони під`їхали, підійшов до прохідної, щоб їх зустріти. На запитання працівників поліції відповів, що автомобіль "Skoda Octavia" біля прохідної належить йому, і не заперечував, що вживав алкогольні напої. Наполягає на тому, що керував автомобілем, коли їздив у магазин, до вживання алкоголю.

Крім того, ОСОБА_1 підтримав позицію захисника про те, що діяв у стані крайньої необхідності.

Оцінюючи пояснення порушника про те, що в стані алкогольного сп`яніння він транспортним засобом не керував, суд апеляційної інстанції зауважує, що вони не узгоджуються доводами в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, та суперечать поясненням, наданим у суді першої інстанції, а тому не приймаються до уваги.

Також ці пояснення спростовуються доказами, якими суд мотивував свої висновки, а саме, даними в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1 , про що зазначено раніше, і містяться його власноручні пояснення про те, що вимушений був сісти за кермо автомобіля для того, щоб здійснити супровід поліції на виклик; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та показаннях газоаналізатора "Drager Alcotest 7510", згідно з якими за наслідками огляду ОСОБА_1 станом на 13 годину 40 хвилин 09.09.2023 рівень алкоголю у видихуваному повітрі становив 1,67 ‰; записі портативних відеореєстраторів поліцейських.

З цих записів та пояснень ОСОБА_1 в суді першої інстанції вбачається, що він не заперечував факт керування транспортним засобом після вживання алкоголю. Також ОСОБА_1 одночасно вказував, що сів за кермо, щоб купити цигарки та зустріти працівників поліції.

Згідно з ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

За змістом вказаної норми однією з умов дії особи в стані крайньої необхідності є те, що небезпека за конкретних обставин не могла бути усунута іншими засобами.

Пояснення порушника дають підстави вважати, що він, помітивши автомобіль та осіб, які з нього вийшли, запідозрив, що вони можуть бути причетні до корегування ракетних обстрілів, а тому викликав працівників поліції і в стані алкогольного сп`яніння поїхав їх зустрічати. Враховуючи те, що координування руху патрульного автомобіля могло бути здійснене просто по телефону, автомобіль та особи, на яких вказав ОСОБА_1 , буди перевірені, і ніякої загрози або небезпеки не становили, доводи в апеляційній скарзі, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, є непереконливими.

Отже, обставини справи з`ясовані суддею місцевого суду повно, всебічно і об`єктивно, що спростовує доводи в апеляційній скарзі про протилежне, і ОСОБА_1 є винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Відтак, постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Шимка Андрія Олександровича залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 квітня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 /однієї тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн