Справа № 132/3618/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 грудня 2024 року м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Карнаух Н.П., розглянувши матеріал, який надійшов з батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина Україна, офіційно непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ст. 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Калинівського районного суду Вінницької області з батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України 13.11.2024 надійшли адміністративні матеріали щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2024 ці матеріали передано на розгляд судді Карнауху Н.П.

Згідно із протоколом серії ААД № 617899 від 04.11.2024 водій ОСОБА_2 31.10.2024 о 18:20 год. по дорозі Т-02-19, неподалік с. Майдан Бобрик та повороту на с. Гущинці, керуючи т/з Mersedes, д.н.з НОМЕР_2 , самовільно залишив місце ДТП до приїзду працівників поліції, чим порушив вимоги п. 2.10А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Після отримання розгляд цих матеріалів призначено на 16:15 год. 20.11.2024, ОСОБА_2 за адресою його проживання, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення, направлено судову повістку. Водночас ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, відомостей щодо вручення йому повістки та причини його неявки до суду не надходило, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 08:20 год. 28.11.2024. ОСОБА_2 направлено повістку про виклик до суду за адресою його проживання.

До Калинівського районного суду Вінницької області 26.11.2024 надійшла заява ОСОБА_2 з проханням відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв`язку із неможливістю його прибуття до суду 28.11.2024 через зайнятість.

ОСОБА_2 у судове засідання, призначене на 28.11.2024, не з`явився, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 15:50 год. 10.12.2024. ОСОБА_2 направлено повістку про виклик до суду за адресою його проживання, вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення. Крім цього, на офіційному інтернет-порталі «Судова влада в Україні» опубліковано оголошення про виклик ОСОБА_2 до суду на 15:50 год. 10.12.2024, на номер його мобільного телефону, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, 02.12.2024 надіслано повідомлення про цей виклик.

ОСОБА_2 , який з`явився 10.12.2024 в судове засідання, свою вину у вчиненому не визнав. Вказав, що не пам`ятає, якого саме числа, ймовірно, як вказано у протоколах серії ААД № 617898 ААД № 617899 від 04.11.2024 він як водій їхав на автомобілі свого батька марки «Mersedes-Benz», д.н.з НОМЕР_2 , по автодорозі. Уже була темна пора доби. Неподалік повороту на с. Гущинці Хмільницього району його наздогнав якийсь автомобіль і почав подавати сигнал про зупинку. ОСОБА_2 зупинився. Після зупинки водій іншого автомобіля марки «Jeep Cherokee» почав звинувачувати ОСОБА_2 в тому, що він ОСОБА_2 , пошкодив його автомобіль під час руху. ОСОБА_2 цьому був здивований, оскільки ніякого удару, чи інших подібних звуків під час руху не відчув. ОСОБА_2 разом з водієм цього іншого автомобіля в темряві за допомогою ліхтарика оглянули їх автомобілі, у тому числі, автомобіль марки «Jeep Cherokee», який був з причепом. ОСОБА_2 бачив тільки пошкоджене дзеркало на цьому транспортному засобі, інших пошкоджень він не бачив. При цьому на автомобілі, яким керував ОСОБА_2 , не було ніяких пошкоджень, що відповідали б пошкодженням на іншому автомобілі марки «Jeep Cherokee». Під час цієї зупинки ОСОБА_2 поліцію не викликав, він не бачив і не чув, щоб хтось, у тому числі водій іншого автомобіля, викликав поліцію. Тому ОСОБА_2 вважав, що конфлікт вичерпано і поїхав у своїх справах.

Коли через кілька днів до ОСОБА_2 приїхав поліцейський для складання протоколів про адмінправопорушення серії ААД № 617898 та серії ААД № 617899 від 04.11.2024, то цей поліцейський бачив автомобіль марки «Mersedes-Benz», д.н.з НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 в той день, і мав можливість переконатися, у тому, що на ньому відсутні будь-які пошкодження.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 , та оцінивши всі докази у справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, суддя дійшов такого висновку.

Зі змісту протоколу серії ААД № 617899 від 04.11.2024 вбачається, що водій ОСОБА_2 31.10.2024 о 18:20 год. по дорозі Т-02-19, неподалік с. Майдан Бобрик та повороту на с. Гущинці, керуючи т/з Mersedes, д.н.з НОМЕР_2 , самовільно залишив місце ДТП до приїзду працівників поліції, чим порушив вимоги п. 2.10А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП..

Згідно із підпунктом а) п. 2.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху), у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

В долучених до протоколу серії ААД № 617899 від 04.11.2024 матеріалах міститься копія схеми місця ДТП, яка сталася 31.10.2024 о 18:20 год. на перехресті вул. Шевченка (с. Гущинці) та дороги Т-02-19+3км100 м в напрямку с. Майдан Бобрик. Згідно із цією схемою на узбіччі дороги, за краєм поїзної частини, знаходиться транспортний засіб марки «Jeep Cherokee», д.н.з. НОМЕР_3 , та транспортний засіб «Палич 1/120/2213», д.н.з. НОМЕР_4 . На легковому автомобілі марки «Jeep Cherokee», д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 , є такі пошкодження: пошкодження ЛФК переднього лівого крила, переднє ліве дзеркало відбите, пошкодження передньої та задньої лівих дверей (вм`ятини), пошкодження заднього лівого крила (вм`ятини), пошкодження передньої лівої ручки. Причіп « Палич 1/120/2213», д.н.з. НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_3 , пошкоджень не має.

Згідно із наявною у матеріалах копіє рапорту поліцейського взводу №2 роти №1 БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області УПП, капрала поліції, Данила Кравченка від 31.10.2024 на ім`я начальника вказаного батальйону 31.10.2024 о 18:40 год. в складі наряду «Юнкр-306» спільно з рядовим поліції Туркевич Р.В. на програмний пристрій надійшло повідомлення за фактом ДТП без травмованих ЄО№831 за адресою: дорога Т-02-19 поблизу с. Гущинці Хмільницького району Вінницької області. Прибувши на місце події за адресою: перехрестя вул. Шевченка дороги Т-02-19+3км100 в сторону с. Майдан Бобрик було виявлено ТЗ Jeep, д.н.з. НОМЕР_3 з напівпричіпом Палич, д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив, що близько 18:20 год. в нього сталось ДТП з ТЗ Mersedes-Benz, д.н.з НОМЕР_2 , після чого даний транспортний засіб поїхав в невідомому напрямку. Jeep отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. На місці події складено схему ДТП та відібрано пояснення.

До матеріалів долучено копію пояснення ОСОБА_3 від 31.10.2024 про те, що 31.10.2024 о 18:20 год. за адресою: дорога Т-02-19 поблизу с. Гущинці Хмільницького району Вінницької області, коли він керував ТЗ Jeep, д.н.з. НОМЕР_3 , з напівпричіпом Палич, д.н.з. НОМЕР_4 , сталося ДТП з автомобілем Mersedes, д.н.з НОМЕР_2 , так як останній не дотримався безпечного інтервалу руху, виїхавши на смугу зустрічного руху, здійснив зіткнення з його авто, після чого зник в невідомому напрямку. Його, ОСОБА_3 , ТЗ отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

У копії поясненні ОСОБА_2 від 04.11.2024, яке міститься в матеріалах, вказано, що 31.10.2024 він рухався на т/з Mersedes, д.н.з НОМЕР_2 , по автодорозі Т-02-19. Неподалік від повороту до с. Гущинці його наздогнав невідомий т/з та почав йому подавати сигнал про зупинку. Він зупинився, з цього авто вийшов невідомий чоловік та почав йому розповідати, що він, ОСОБА_2 , пошкодив автомобіль цього чоловіка. В подальшому ОСОБА_2 оглянув його автомобіль, ніяких пошкоджень не виявив, тому прийняв рішення рухатись далі у своїх справах.

Також до матеріалів долучено копію протоколу серії ААД №617898 від 04.11.2024 стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, згідно із якою водій ОСОБА_2 31.10.2024 о 18:20 год. по дорозі Т-02-19, неподалік с. Майдан Бобрик та повороту на с. Гущинці, керуючи т/з Mersedes-Benz, д.н.з НОМЕР_2 , не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з т/з Jeep Cherokee, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 . В результаті ДТП т/з отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Цими діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Необхідною умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, тобто, передбаченої нормами права сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення, що включає: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону.

Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника. До них належать діяння (дія чи бездіяльність), їх шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діяннями й наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку.

Оскільки дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ст. 122-4 КУпАП і полягають у тому, що він, будучи водієм транспортного засобу, та причетним до ДТП, залишив місце пригоди, то відповідно до положень статті 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, серед іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене інкриміноване адміністративне правопорушення, та чи винна особа у його вчиненні.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належним доказом по цій справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, який міститься у постанові від 10 травня 2018 року у справі №760/9462/16-а.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто, зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.06.2019, справа N 560/751/17).

Згідно із пунктом 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно із ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 39 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, в силу принципу невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеності невинуватості цієї особи.

Зміст загальноприйнятого європейського стандарту доказування «поза розумним сумнівом», сформульованого у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» та «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, полягає в тому, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У постанові від 21.01.2020 (справа № 754/17019/17) Верховний Суд зазначив, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Згідно із ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд позбавлений можливості самостійно збирати докази щодо наданого суду протоколу про адміністративне правопорушення. В інакшому випадку самостійне збирання доказів судом ставитиме під сумнів справедливість, а отже безсторонність, судового розгляду.

Таким чином, в наданих матеріалах відсутні у достатній кількості докази, які б поза розумним сумнівом підтверджували вину ОСОБА_2 у причетності до дорожньо-транспортної пригоди порушенні Правил дорожнього руху, внаслідок чого спричинено пошкодження легкового автомобіля марки «Jeep Cherokee», д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 , та у зв`язку із цим залишенні ним місця ДТП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають тлумачитись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а суд не наділений повноваженням коригувати обвинувачення, а також збирати докази винуватості чи невинуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 124, 245, 247, 251, 252, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, стосовно ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Н. П. Карнаух