справа № 165/3413/24
провадження №3/165/1185/24
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2024 року м. Нововолинськ
Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Ференс-Піжук О.Р., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника - адвоката Галащука С.Ю., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли від Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюює,
за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №965534 від 14.07.2024 зазначено, що 14 липня 2024 року о 10 год. 20 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 ,виражався нецензурною лайкою, показував непристойні жести в сторону ОСОБА_3 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян, тобто вчинив дрібне хуліганство.
У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Галащук С.Ю. заперечили причетність ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення за обставин, вказаних у протоколі та пояснили, що конфлікт з гр. ОСОБА_2 виник на грунті неприязних стосунків, які склалися напередодні. ОСОБА_1 зазначив, що приблизно 11 липня 2024 року він із своїм знайомим проходив по АДРЕСА_2 і за ними вслід бігли вуличні собаки. Оскільки ці собаки гавкали і неадекватно реагували на собак, що знаходились біля будинку №19, то гр. ОСОБА_2 почав висловлювати претензії на адресу ОСОБА_1 , застосовуючи ненормативну лексику. Через декілька днів після зазначеного конфлікту, а саме 14 липня 2024 року, ОСОБА_1 зустрів ОСОБА_2 на міському ринку, і останній відразу почав йому погрожувати та провокував конфлікт. Стверджує, що не вчиняв хуліганських дій, а тому просить закрити провадження у справі.
ОСОБА_2 під час розгляду справи пояснив, що дійсно між ним та ОСОБА_1 кронфлікт виник ще до 14 липня 2024 року, а коли він, цього числа біля центрального ринку зустрів ОСОБА_1 та запитав, чи не бажає останній вибачитись перед ним, то їхнє спілкування переросло у сварку, але конфлікт був вичерпаний.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.173 КУпАП дрібне хуліганство це нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок та спокій громадян.
Тобто для кваліфікації дій особи за ст.173 КУпАП, необхідна наявність в цих діях хуліганського мотиву, а саме дії мають здійснюватись безпричинно і за відсутності особистих неприязних стосунків та спонукань.
Конфлікт, який виник між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 14.07.2024, був зумовлений особистими неприязними відносинами, які виникли раніше, а не з хуліганських мотивів.
Наявність саме хуліганського (безпричинного) мотиву є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.
Розглянувши справу у відповідності до вимог ст.ст. 245-246, 249, 252 КУпАП, вважаю, що зібрані у справі докази не дають підстав зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі, оскільки матеріалами справи не спростовано заперечення ОСОБА_1 та пояснення, надані в суді ОСОБА_2 .
Відтак, дослідивши документи, додані до складеного стосовно ОСОБА_1 протоколу, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 приходжу до висновку, що у матеріалах відсутні докази, які б підтвердили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні протиправних дій, зокрема дрібного хуліганства, відповідальність за вчинення якого передбачена ст.173 КУпАП.
Достовірних та переконливих доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 було допущено порушення ст.173 КУпАП, матеріали справи не містять і під час судового розгляду справи, таких не здобуто.
Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
З наведеного випливає, що нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, є обов`язком органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що в свою чергу звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.
За обставин викладених вище, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості не підтверджуються доказами у справі, а тому їх неможливо вважати доведеними. Протокол про адміністративне правопорушення, у зв`язку з наведеним, також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст.247 ч.1, 284 КУпАП,-
Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП провадженням закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України.
Постанову можна оскаржити в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області протягом десяти днів з моменту її винесення відповідно до ст.294 КУпАП.
Суддя підпис О.Р. Ференс-Піжук