Справа № 548/2871/24
Провадження № 3/548/790/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.12.2024 м. Хорол

Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Старокожко В.П., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповіною середньою освітою, непрацюючого, такого, що утриманців, інвалідності не має, притягувався до адміністративної відповідальності 20.03.2024 постановою Хорольського районного суду Полтавської області за ст. 173 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді 60 год. громадських робіт, не судимого,

ст. 173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 09.12.2024 близько 21 год 10 хв, перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого батька - потерпілого ОСОБА_2 , а саме нецензурно лаявся, намагався вчинити бійку.

Крім того, ОСОБА_1 10.12.2024 близько 19 год 20 хв, перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого батька - потерпілого ОСОБА_2 , а саме нецензурно лаявся, намагався вчинити бійку, погрожував застосувати фізичну силу.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1 свою вину визнав, розкаявся, обіцяв в подальшому подібного не чинити.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні сімейного насильства доводиться наступною сукупністю досліджених і перевірених в судовому засіданні доказів:

- протоколами про адміністративні правопорушення в яких зафіксовані обставини вчиненого правопорушення;

- протоколами про прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_2 ;

- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 ;

Ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п.17 ч.1 ст.1 Закону).

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до принципу аналогії закону найбільш близьким до адміністративно-деліктної галузі права є кримінальне процесуальне законодавство (пункт 10 постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі №263/10894/20).

За змістом п.1 ч.1 ст.3 КПК України близькі родичі та члени сім`ї - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №644/6274/16-ц вказано, що «згідно з абз.5 п.6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року №5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки».

Отже, для настання адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП (домашнє насильство) необхідна наявність такої обов`язкової ознаки об`єктивної сторони складу даного правопорушення як вчинення діяння в межах сім`ї або між родичами, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах.

Як встановлено в судовому засідання ОСОБА_1 є сином потерпілого ОСОБА_2 і проживає з ним однією сім`єю, таким чином в діях ОСОБА_1 наявний складе адміністративногоправопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, враховую обставини та обстановку вчиненого правопорушення, те що ОСОБА_1 вчинив два правопорушення в короткий проміжок часу, протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення дрібного хуліганства, є прапцездатним проте ніде не працює, вважаю, необхідним застосувати до нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст. ст. 173-2 ч.1, 284, 287, 289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

об`єднати в одне провадження справи № 548/2871/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та № 548/2872/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП і присвоїти об`єднаній справі № 548/2871/24 (провадження № 3/548/790/24).

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді 40 (сорока) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605.60 грн (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.)

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 10 діб з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд Полтавської області.

Суддя В.П. Старокожко