Справа № 478/762/24 Провадження № 3/478/370/2024
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 липня 2024 року. Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Томашевський О.О., за участю секретаря судових засідань Григоренко Н.О., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від Сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП,
В провадженні Казанківського районного суду Миколаївської області перебувають адміністративні матеріали, що надійшли від Сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Як вбачається з протоколу про адміністративні правопорушення від 09.06.2024 року, серії ААД № 482817, 09.06.2024 року о 23 год. 30 хв. в смт. Казанкка по вул. Миру біля будинку 249, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2103», н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме на нагрудний відеореєстратор. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративні правопорушення від 09.06.2024 року, серії ААД № 482818, 09.06.2024 року о 23 год. 30 хв. в смт. Казанкка по вул. Миру біля будинку 249, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2103», н.з. НОМЕР_1 не маючи права керування даним транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, у зв`язку з чим водій порушив п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Постановою Казанківського районного суду Миколаївської області від 16.07.2024 року справи №478/762/24 (провадження №3/478/370/2024) та справа №478/763/24 (провадження №3/478/371/2024) об`єднано в одне провадження з присвоєнням справі єдиного номеру № 478/762/24 (провадження № 3/478/370/2024).
Про місце і час розгляду справи ОСОБА_1 повідомлявся належним за вказаною в протоколах адресою місця проживання ОСОБА_1 куди надсилались судові повістки, які не були вручені та повернуті до суду у зв`язку за закінченням терміну зберігання.
Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Також, у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України», рішення від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» («Ponomaryov» v. Ukraine), заява № 3236/03, § 41 та інші).
Так, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 року, зазначає, що сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань. В протилежному випадку, Суд виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Враховуючи те, що будь-яких заяв від ОСОБА_1 про перенесення розгляду справи та поважність причин неявки суд не отримував, останній був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, та судом вживались належні заходи повідомлення останнього про розгляд справи, будь-яких дій з його боку, спрямованих на визначення результату розгляду справи відносно нього, не вчинялось, а судові повістки про виклик поверталися до суду без вручення адресатові за вказаною ним адресою проживання, тому суд приходить до висновку, що в силу ч. 1 ст. 268 КУпАП справа може бути розглянута за його відсутності.
Дослідивши матеріали справи, приходжу такого висновку.
За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Згідно положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 року №3353-ХІІ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Невиконання вказаних правил утворюють склад правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння визначена Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМ України №1103 від 17 грудня 2008 року.
Так, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України №1103 від 17 грудня 2008 року, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п.3 вказаної Інструкції).
Отже, за змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП склад адміністративного порушення, в тому числі, складає сукупність фактів: керування транспортними засобами з ознаками алкогольного сп`яніння та відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду або на місці зупинки, або у відповідному медичному закладі.
Пункт 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженоїнаказом МВС України від 7 листопада 2015 року №1395 передбачає, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушенняє будь-які фактичні дані,наосновіяких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи вйого вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративнеправопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Згідно даним протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №482817 від 09.06.2024 року, 09.06.2024 року о 23 год. 30 хв. в смт. Казанкка по вул. Миру біля будинку 249, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2103», н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому за законом порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме на нагрудний відео реєстратор. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Тобто, ОСОБА_1 обвинувачується у відмові від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Протокол містить відмітку про роз`яснення положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень.
З письмових пояснень особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 09.06.2024 року, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що 09.06.2024 року він близько 23 год. 30 хв. керував транспортним засобом, марки «ВАЗ 2103», н.з. НОМЕР_1 в смт. Казанка по вул. Миру, та повертаючи на вул. Набережна не увімкнув покажчик правого повороту, у зв`язку із чим, його було зупинено працівниками поліції. Під час спілкування з працівниками поліції, в останніх виникла підозра, що водій знаходиться в нетверезому стані. Після чого, працівниками поліції було запропоновано йому, пройти на місці зупинки огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора драгер або проїхати до медичного закладу, на що, він відмовився, пояснив тим, що він сьогодні у вечері випив алкогольного пива. У зв`язку із чим не заперечує, що він вживав алкогольний напій.
Після цього, на ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З відеозапису доданого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №482817 від 09.06.2024 року, з нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського, вбачається, що в нічний час працівниками патрульної поліції був зупинений водій, який керував транспортним засобом «ВАЗ 2103», н.з. НОМЕР_1 . Коли водій зупинився, один із інспекторів патрульної поліції підійшов до вище вказаного автомобіля та представився. На вимогу інспектора надати посвідчення водія, останній вказав, що в нього відсутнє посвідчення. Тоді інспектор запитав у водія чи вживав водій алкогольні напої на, що останній повідомив, що випив 2 літри пива. Далі, було встановлено особу водія вказаного вище транспортного засобу, яким виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку із чим, інспектором було роз`яснено водієві його права та запропоновано пройти огляд в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager», а також було запропоновано пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров`я. На що, ОСОБА_1 відмовився. На питання інспектора, щодо наявності посвідчення водія, ОСОБА_1 повідомив, що в нього його немає.
Сукупність досліджених доказів, їх оцінка, свідчать про те, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому приходжу висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Що стосується притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, то суд виходить з наступного.
Згідно ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII (далі Закон № 3353-XII) право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.
Відповідно до п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340 особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.
Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.
Особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортнимизасобами діючих категорій, зазначених у ньому.
Згідно з п. 3 вказаного положення транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії, зокрема: В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми;
Відповідно до положень п. 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
За п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно п.п. «а» п. 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП.
Згідно з ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом утворює склад адміністративного правопорушення за яке передбачається відповідальність.
Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП адміністративним правопорушенням є повторне протягом року вчинення порушення, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зокрема керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Диспозицією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачений склад адміністративного правопорушення, який інкримінується ОСОБА_1 , що полягає у повторному протягом року вчиненні порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №482818 від 09.06.2024 року, 09.06.2024 року о 23 год. 30 хв. в смт. Казанкка по вул. Миру біля будинку 249, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2103», н.з. НОМЕР_1 не маючи права керування даним транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, було притягнуто до відповідальності постановою серії ААД №482875, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Протокол містить відмітку про роз`яснення положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень.
З даної постанови суду вбачається, що за ч. 2 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності 13.12.2023 року.
З відеозапису доданого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №482817 від 09.06.2024 року, з нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського, вбачається, що в нічний час працівниками патрульної поліції був зупинений водій, який керував транспортним засобом «ВАЗ 2103», н.з. НОМЕР_2 . На питання інспектора, щодо наявності посвідчення водія, ОСОБА_1 повідомив, що в нього його немає.
З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №137699 від 09.06.2024 року вбачається, що за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. (копія).
З довідки виданої Сектором поліцейської діяльності №1 Відділення поліції № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області від 10.06.2024 року вбачається, що згідно наявних облікових даних ІПНП НПУ «Адмінпрактика» громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП Казанківським районним судом Миколаївської області № 478/446/24 від 22.05.2024 року, рішенням якого був позбавлений права керування транспортним засобом строком на 5 років.
Сукупність досліджених доказів, їх оцінка свідчать про те, що водій ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом не маючи права керування таким транспортним засобом, тому приходжу висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
За таких обставин, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами ст. 23 КУпАП).
За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
Враховуючи характер вчинених адміністративних правопорушень, особу ОСОБА_1 , який не вперше притягується до адміністративної відповідальності, враховуючи ступінь його вини, вбачається доцільним накласти на нього стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу, належність якого на праві власності саме ОСОБА_1 не встановлено.
Згідно ст. 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується не відбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті, тобто до 10 років.
Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Згідно з ст. 40-1 КУпАП суд стягує з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.
Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 276-280, 283-285 КУпАП, суддя
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст.130 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення:
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 грн 60 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О. Томашевський