ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/248/24 Номер провадження 33/814/741/24Головуючий у 1-й інстанції Кравець С. В. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйнової О.П., за участі адвоката Болтік А.С.,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Машівського районного суду Полтавської області від 17 квітня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Машівського районного суду Полтавської області від 17 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605, 60 грн на користь держави.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 22.03.2024 року о 07 год. 38 хв. ОСОБА_1 в селищі Машівка по вул. Павла Кудрявцева Полтавського району Полтавської області, керував автомобілем ВАЗ 21063 днз НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за згодою водія на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу Alkotest 6810, результат якого становив 0,33 проміле, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу, в якій просив постанову Машівського районного суду Полтавської області щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції виніс незаконне та необґрунтоване рішення щодо ОСОБА_1 через неповне з`ясування обставин справи, порушенням норм процесуального права та неналежне дослідження доказів на підтвердження невинуватості ОСОБА_1 ..

Крім того, апелянт посилався на те, на відео наявному в матеріалах справи зафіксоване пересування автомобіля ВАЗ бежевого кольору, встановити номерний знак та особу, яка керувала транспортним засобом не видається можливим, тому вважає, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення.

Акцентує увагу, що після отримання неодноразової незгоди з результатом, поліцейський не направив водія на огляд в медичний заклад, тим самим порушуючи права водія.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.03.2024 року о 07 год. 38 хв. ОСОБА_1 в селищі Машівка по вул. Павла Кудрявцева Полтавського району Полтавської області, керував автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за згодою водія на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу Alkotest 6810, результат якого становив 0,33 проміле, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що фактично дане адміністративне правопорушення встановлено та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, яким встановлено факт вчинення правопорушення (а.с.2); результатом тестування на алкоголь №914 з якого вбачається, що 22.03.2024 р. о 07 год. 42 хв. ОСОБА_1 пройшов тест на алкоголь результат якого показав 0,33 проміле (а.с.3); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з якого вбачається, що ОСОБА_1 був проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з виявленими ознаками, зокрема: запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, за допомогою спеціального технічного засобу ALCOTEST 6810, результат якого показав позитивний результат 0,33 проміле (а.с.4); відеозаписами, які долучені до матеріалів справи, та іншими доказами.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.9а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п.2.9а ПДР України.

Щодо доводів апеляційної скарги, а саме, що на відео наявному в матеріалах справи зафіксоване пересування автомобіля ВАЗ бежевого кольору, встановити номерний знак та особу, яка керувала транспортним засобом не видається можливим, тому вважає, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, суд відхиляє дані доводи, виходячи з наступного.

Із відеозаписів, які долучені до матеріалів справи, вбачається, що працівниками поліції був зупинений транспортний засіб ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 (хронологічний відрізок 07:34:22).

Щодо інших доводів апеляційної скарги, суд відхиляє, так як матеріали справи містять докази, які підтверджують вину ОСОБА_1 , а саме результатом тестування на алкоголь №914 з якого вбачається, що 22.03.2024 р. о 07 год. 42 хв. ОСОБА_1 , пройшов тест на алкоголь результат якого показав 0,33 проміле (а.с.3); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з якого вбачається, що ОСОБА_1 , був проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з виявленими ознаками, зокрема: запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, за допомогою спеціального технічного засобу ALCOTEST 6810, результат якого показав позитивний результат 0,33 проміле (а.с.4); крім цього з відеозапису вбачається, що працівниками поліції був зупинений ОСОБА_1 , працівниками поліції в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (хронологічний відрізок 07:36:10), на що останній погодився пройти огляд, результат огляду склав 0,33 проміле, па питання поліцейського, «чи згодні з результатом огляду?», ОСОБА_1 зазначив «ну да»(хронологічний відрізок 07:39:53), в процесі спілкування з поліцейським зазначив, що вчора випивав пиво(хронологічний відрізок 07:47:07).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У рішення ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Машівського районного суду Полтавської області від 17 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин