ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2173/24 Справа № 206/3058/24 Суддя у 1-й інстанції - Румянцев О. П. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Орсік О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

на постанову судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605, 60 грн.

У постанові суду зазначено, що 03.05.2024 о 20 годині 28 хвилин в м. Дніпро, Самарський район, вул. Немировича-Данченка, буд.60, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом RANAULT MEGAN, державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів. Водієві була запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд на стан сп`яніння або на місці, або у медичному закладі на що водій відмовився на бодікамеру 469335.

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 порушує питання про скасування постанови судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2024, як незаконної та необґрунтованої.

Вказує, фактично проживає в квартирі АДРЕСА_2 , 03.05.2024 приблизно 18 годині припаркував свій автомобіль біля першого під`їду, оскільки біля третього, де він проживає, не було місця. Приблизно о 20 годині паркувальне місце біля його під`їзду звільнилося, він вирішив переставити свій автомобіль. Коли здійснював переїзд, біля його автомобіля стояли і інші машини, як йому здавалося, роблячи маневр, він виконав його коректно, не зачепивши розташовані поруч автомобіля.

Після цього пішов до квартири, а через деякий час повернувся до автомобіля забрати речі, і до нього підбіг поліцейський та висунув звинувачення про скоєння ДТП та залишення його місця. Поліцейський пояснив, що повідомлення про ДТП надійшло по телефону від свідка.

Спочатку він заперечував, що здійснив ДТП, оскільки був упевнений, що не пошкоджував чужий автомобіль, але коли придивился, знайшли незначні подряпини на бамперах його і чужого автомобілів. Зазначає, що до кінця не впевнений, що саме він під час маневру виїзду здійснив ці пошкодження, але під час розгляду справи судом за ст. 122-4, 124 КУпАП свою провину визнав.

На думку апелянта наявні у справі докази не можна вважати такими, що беззаперечно доводять його вину.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення працівником поліції зазначено одразу два складу адміністративного правопорушення, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння; та відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є грубим порушенням вимог закону.

Матеріали справи не містять доказів керування ним автомобілем, тобто факт, коли він перебував за кермом та руху транспортного засобу під час керування, на службову відеокамеру поліцією не зафіксовано та суду надано не було.

Враховуючи, що він не керував транспортним засобом, вимогу працівника поліції пройти огляд на перебування у стані алкогольного сп`яніння, вважав незаконною.

Вказує, що рапорт працівник поліції не може бути доказом у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки він є внутрішнім документом та не підтверджується іншими доказами. Крім того поліцейські є зацікавленими особами.

Пояснення свідка також не є належним доказом, оскільки свідок не був допитаний в судовому засіданні, його покази не зачитувалися.

Оскільки матеріали провадження не містять Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, Направлення на огляд водія транспортного засобу є також неналежним доказом.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просить постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2024 скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Орсік О.Е. підтримали доводи поданої апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, просили постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Вказували на відсутність доказів у справі факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за встановлених судом обставин, тому вважали незаконними вимоги патрульних поліцейських щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Додатково суду ОСОБА_1 пояснив, що сам факт ДТП за його участю за встановлених судом обставин він не заперечує та у суді визнав свою провину за ст.124 КУпАП, але стверджує, що коли приїхали патрульні поліцейські, він на той час не керував транспортним засобом, а вийшов з дому забрати свої речі з автомобіля.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені матеріали провадження.

Вказані докази були перевірені та досліджені під час апеляційного розгляду.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 691550 від 03.05.2024, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.3) вбачається, що 03.05.2024 о 20 годині 28 хвилин в м. Дніпрі, Самарський район, вул. Немировича-Данченка, буд. 60, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом RANAULT MEGAN, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Водієві було запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд на стан сп`яніння на місці або у медичному закладі, на що водій відмовився на бодікамеру 469335, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП. Від керування транспортним засобом був відсторонений.

У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено я не згоден. Зафіксовано, що тимчасово було вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом НОМЕР_3 .

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, повідомлено місце та час розгляду справи, однак останній від підпису у даній графі відмовився. Водночас ОСОБА_1 підписав протокол у графі про отримання тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом та у графі Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.05.2024, о 21.20 годин ОСОБА_1 було направлено на огляд до медичного закладу. Зазначено, що у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови (а.с.4).

Згідно рапорту інспектора взводу 2 роти 3 батальйону 3 УПП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта О. Кушніра, 03.05.2024 отримано виклик ДТП без травмованих. Після зв`язку із заявницею, остання повідомила, що у м. Дніпрі, вул. Немировича-Данченка, 60, автомобіль Рено Меган, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням невідомого їй чоловіка, рухаючись заднім ходом здійснило ДТП із припаркованим транспортним засобом Рено Меган д.н.з. НОМЕР_4 та поїхало з місця ДТП. Також заявниця надала відеозапис правопорушення, пояснила, що водій знаходиться у стані алкогольного сп`яніння та надала опис водія. Після чого було виявлено даний транспортний засіб Рено Меган, д.н.з. НОМЕР_1 , а біля нього знаходився воді за описом заявниці.

Встановивши особу ОСОБА_1 , повідомили йому причину звернення, водій намагався уникнути відповідальності та пояснював, що він не керував транспортним засобом. Переглянувши відеозапис, наданий свідком та пояснення свідка, було прийнято рішення скласти відповідні матеріали на водія ОСОБА_1 : протокол по ч.1 ст.130 КУпАП; протокол за залишення місця ДТП ААД №908886, схему місця ДТП та протокол за ст. 124 КУпАП ААД № 907364.

Водійське посвідчення було вилучено згідно ст. 265-1 КУпАП.

Водія відсторонено від права керування транспортним засобом згідно ст. 266 КУпАП, шляхом залишення автомобіля на місці без порушення ПДР.

Водій ОСОБА_1 відмовився надавати пояснення в письмовій формі, пояснюючи, що він не керував транспортним засобом.

Під час спілкування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Водієві було неодноразово запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що водій намагався уникнути відповіді та не надавав чіткої відповіді. Водія було попереджено, якщо він не надасть чіткої відповіді, це буде сприйматись як відмові від проходження огляду та буде складено відповідний матеріал, де водій так і не надав чітку відповідь. Дана подія фіксувалась на камеру: 471038, 469335 (а.с.5).

З пояснення свідка ОСОБА_3 убачається, що 03.05.2024 о 20 годині 28 хвилин за адресою: м. Дніпро, вул. Немировича-Данченка, буд. 60, вона стала свідком, як водій, на вигляд приблизно 55-60 років, сиве волосся, футболка синьо-білого кольору, сині джинси, керував транспортним засобом RANAULT MEGAN, д.н.з. НОМЕР_1 синього кольору, рухався заднім ходом у дворі будинку та задньою частиною свого автомобіля скоїв ДТП за автомобілем RANAULT MEGAN, д.н.з. НОМЕР_4 сірого кольору, яке стояло припарковане без водія. Також водій транспортного засобу RANAULT MEGAN, д.н.з. НОМЕР_1 вийшов з автомобіля, перебував у стані алкогольного сп`яніння: мляво розмовляв, з рота відчутно запах алкоголю, мав хитку ходу. Після скоєння ДТП поїхав впродовж будинку та запаркував свій автомобіль біля будинку № 60 по вул. Немировича-Данченка. Під час цієї події свідок зробила виклик поліції на лінію 102 та зробила відеозапис на свій телефон. Є відео та фото пригоди (а.с.6).

На схемі місця ДТП від 03.05.2024 зафіксовано місце розташування автомобіля RANAULT MEGAN, д.н.з. НОМЕР_1 , місце зіткнення автомобілів, пошкодження, яке вони отримали в результаті ДТП, розташування паркувальної зони, зеленого насадження. Вказано про порушення водієм ОСОБА_1 п.10.8 ПДР. Схемі підписана водієм ОСОБА_1 (а.с.7).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції було відтворено відеозапис, який міститься в одному файлі на одному DVD+R диску, долученому до матеріалів справи (а.с.8).

Так, наявний на диску відеофайл export-wd626 містить безперервний запис з нагрудної камери працівника поліції № 471038 від 03.05.2024.

На відеозапису видно, що працівник поліції у дворі житлового будинку підбіг до водія, який перебуває біля задньої відкритої двері автомобіля. Працівник поліції попросив у водія посвідчення водія та реєстраційний талон на автомобіль, при цьому пояснивши про те, що на лінію 102 надійшов виклик від свідка, що водій даного автомобіля потрапив у ДТП і керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Водій, як було встановлено ОСОБА_1 , вказав, що він не був за кермом автомобіля. Працівник поліції виявив потертості на задній частині зліва автомобіля ОСОБА_1 .

Також на відеозапису зафіксовано, як свідок жінка, показала працівнику поліції машину, яку пошкодив ОСОБА_1 , вказала, що вона бачила, як він скоїв ДТП та почала робити відеозапис на телефон.

О 21.04.23 годин запису працівник поліції запропонував водію ОСОБА_1 пройти тест на перебування у стані алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестеру Драгер.

ОСОБА_2 вимагав надати докази перебування його за кермом автомобіля, запитував чи є свідки цього, просив показати відеозапис.

Також на відео видно, як працівником поліції було оформлено письмові пояснення свідка.

О 21:12:56 годин запису поліцейський знову запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на перебування у стані алкогольного сп`яніння на місці зупинки та повідомив, що у разі відмови щодо останнього буде складено протокол за порушення п. 2.9 ПДР та відмову у проходження огляду, відповідальність за яку передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В цей час жінка, яка представилась як дружина ОСОБА_1 , забороняє йому будь-що говорити.

0 21:14:19 годин працівник поліції просить ОСОБА_1 надати відповідь, чи бажає він проходити огляд на перебування у стані алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестеру Драгер, бажає поїхати до медичного закладу, чи відмовляється від проходження такого огляду.

ОСОБА_1 відповів, що у поліцейських немає доказів керування ним автомобілем.

О 21:14:42 годині працівник поліції знову запитав у ОСОБА_1 , чи згоден він пройти тест на перебування у стані алкогольного сп`яніння, чи бажає проїхати до медичного закладу, чи відмовляється від проходження огляду. Також вказав, що якщо ОСОБА_1 не надасть чіткої відповіді, це буде розцінено як відмова.

О 21:15:47 годині запису зафісковано, як дружина ОСОБА_1 у телефонні розмові вказала:...у них есть видео, что он едет....

О 21:17:58 годин поліцейський запитав у ОСОБА_1 , яка його відповідь, чи згоден він пройти медичний огляд.

Дружина ОСОБА_1 сказала:Замолчи.

ОСОБА_1 сказав:Ребята, смотрите...

Працівник поліції повідомив, що відносно ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за відмові від проходження медичного огляду, оскільки останньому було надано достатньо часу для прийняття рішення. Також вказав, що буде складено схему місця ДТП та інші адміністративні матеріали.

Також наданий відеозапис містить фіксацію складання процесуальних документів та ознайомлення з ними ОСОБА_1 .

Отже, зазначені на вказаному відеофайлі фактичні обставини, а також зміст викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення інформації спростовують твердження сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Хоча вказаний відеозапис і не містить руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та факт його зупинки працівниками поліції, але в цілому відображає усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення, та підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що зазначаючи в апеляційній скарзі про те, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та у зв`язку з цим незаконними вимогами працівників поліції пройти огляд на перебування у стані алкогольного сп`яніння, одночасно апелянт вказує про те, що він дійсно перепарковував у відповідний час і день свій автомобіль з одного місця на інше, вважав, що виконав маневр коректно, не зачепивши розташовані поруч автомобілі. Також вказав, що визнав свою провину під час розгляду судом першої інстанції справи щодо нього про адміністративні правопорушення за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, та за що був притягнутий до відповідальності постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2024 року, про що свідчить надана канцелярією Дніпровського апеляційного суду копія відповідного рішення з ЄДРСР.

Отже, твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, а тому вимоги поліцейських пройти огляд водія на перебування у стані алкогольного сп`яніння, не заслуговують на увагу.

Водночас суд апеляційної інстанції враховує той факт, що в поданій апеляційній скарзі сторона захисту не оспорює сам факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а лише оспорює наявність у справі доказів вини останнього.

Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.2.9 «а», п.2.5 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно вимог ч.ч.2,3 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Водночас п.8 розділу 1 Інструкції визначено, що у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Отже можна констатувати, що у разі скоєння ДТП, але за відсутності вищезазначених наслідків, працівники поліції мають право вимагати проходження огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди на місці з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. При цьому захисник у суді апеляційної інстанції не заперечував той факт, що у разі скоєння ДТП його учасники можуть бути піддані огляду на стан сп`яніння працівниками патрульної поліції за умови наявності відповідних ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Як убачається з долученого відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, останніми після отримання виклику на лінію 102, було встановлено заявника ОСОБА_3 , яка пояснила про обставини ДТП, надала відповідні відеоматеріали та опис водія. Під час спілкування з водієм, як було встановлено ОСОБА_1 , у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та неодноразово запропоновано пройти медичний огляд на перебування у стані алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора Драгер або у медичному закладі. На неодноразові пропозиції поліцейських, водій ОСОБА_1 жодного разу не надавав чіткої відповіді, натомість стверджував, що не керував транспортним засобом та про відсутність у працівників поліції доказів протилежного. Далі працівник поліції повідомив особу, яка притягається до адміністративної відповідальності про те, що якщо той не надасть чіткої відповіді на пропозицію щодо медичного огляду, така поведінка водія буде розцінена, як відмова від проходження огляду, та відносно водія буде складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Після чергового запитання щодо згоди на проходження огляду, ОСОБА_1 чіткої відповіді так і не надав.

На переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження в установленому законом порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2024, чим було порушено вимоги п.2.5 ПДР України, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У свою чергу апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів його винуватості у вчиненні вказаного правопорушення.

Твердження апелянта про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено одразу два складу адміністративного правопорушення є хибні.

Згідно санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 691550 від 03.05.2024 (а.с.3) вбачається, що 03.05.2024 о 20 годині 28 хвилин в м. Дніпрі, Самарський район, вул. Немировича-Данченка, буд. 60, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом RANAULT MEGAN, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Водієві було запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд на стан сп`яніння на місці або у медичному закладі, на що водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у ньому правильно зазначено суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за вчинене правопорушення.

Доводи ОСОБА_1 про те, що рапорт працівника поліції є неналежним доказом, є необґрунтованим, оскільки рапорт є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника про законність своїх дій, наведені у рапорті дані повністю узгоджуються з іншими матеріалами провадження щодо послідовності дій працівників поліції при оформлені ними протоколу про адміністративне правопорушення. Доказів заінтересованості працівників поліції у результатах розгляду цієї справи, а також доказів оскарження дій працівників поліції стороною захисту не надано.

При цьому, на переконання апеляційного суду, є некоректними посилання апелянта на правові позиції КАС Верховного Суду, оскільки ці висновки стосуються правовідносин, що регулюються Кодексом адміністративного судочинства України, а отже є відмінними від правовідносин, які існують у нашій справі та які регулюються нормами КУпАП, зокрема, статтею 251 цього Кодексу.

Не заслуговують на увагу апеляційні доводи про те, що пояснення свідка ОСОБА_3 є неналежним доказом, оскільки вона не була допитана у суді першої інстанції і її покази не зачитувалися судом. Як було зазначено вище, суд, відповідно до вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , наявні у матеріалах провадження, були досліджені судом у сукупності з іншими доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом інспектора поліції, відеозаписом з нагрудних камер поліцейськими, які узгоджуються між собою, доповнюють один одного на підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Будь-яких клопотань щодо необхідності виклику свідка ОСОБА_3 для її безпосереднього допиту у суді, чи необхідності дослідження її пояснень під час судового засідання від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не надходило.

Під час апеляційного розгляду були досліджені наявні у справі письмові показання свідка ОСОБА_3 (а.с.6) та сторона захисту не заявляла клопотань про її виклик до суду для допиту у якості свідка.

Доводи апелянта про відсутність у справі Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння є такими, що не спростовують висновків суду.

На переконання апеляційного суду жодних суперечностей наявна у процесуальних документах інформація не містить, а навпаки свідчить про відмову водія ОСОБА_1 пройти на вимогу працівника поліції огляд на перебування у стані алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру, так і у медичному закладі, відповідно до вимог закону. Підстави вважати, що працівниками поліції було порушено процедуру огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, матеріали справи не містять.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2024 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО