Справа № 462/3954/24
ПОСТАНОВА

06 червня 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., за участі захисника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення адвоката Васіва Ю.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований як ФОП, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 01.05.2024 р. о 19:49 год. у м. Львові на вул. Кульпарківська, 115 керував автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестом Драгер Alcotest 6820, прилад № ARJL-0247, з результатом 0.45‰, порушивши п. 2.9а Правил дорожнього руху, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 на розгляд справи у суді повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи судом був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Крім цього, суд враховує, що відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою.

У судовому засіданні захисник заперечив викладене у протоколі про адміністративне правопорушення, покликаючись на письмові заперечення та наполягав на закритті провадження у справі у зв`язку з відсутність його підзахисного складу адміністративного правопорушення, оскільки у цей день ОСОБА_1 приймав медичний препарат, який містить спирт, а саме: спиртовий розчин для лікування горла.

Заслухавши доводи захисника Васіва Ю.М., вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що у діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виходячи з наступного.

Частиною 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ст. 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №749598, записами нагрудного відеореєстратора поліцейських (бодікамери № 471317, 474409), з яких чітко вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час керування автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_1 , за порушення Правил дорожнього руху, а саме керування з порушенням правил користування ременем безпеки, йому роз`яснено права, на пропозицію поліцейських він добровільно пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою Драгер Alcotest, на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, йому було роз`яснено наслідки та про складання протоколу про адміністративне правопорушення, також вина ОСОБА_1 підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з результатом огляду на стан сп`яніння 0.45‰, результатом тесту «Драгер», згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння з результатом 0,45 ‰, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 01.05.2024 року.

Суд критично оцінює твердження захисника, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки такі спростовуються відеозаписом нагрудного відеореєстратора поліцейських, з яких чітко вбачається, що ОСОБА_1 здійснював керування автомобілем та був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР, йому роз`яснено його права, запропоновано пройти огляд у медичному закладі.

Крім цього, суд не приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 про вживання ліків від горла, оскільки такі не спростовують результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу та, як вказав захисник та долучив відповідні докази, що розчин, який було вжито ОСОБА_1 , містить спирт.

Відтак, суд вважає, що письмові пояснення ОСОБА_1 , що алкогольні напої не вживав, сьогодні вживав лікарство від горла, оскільки хворіє, спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення і спростовуються дослідженими у суді доказами, які у своїй сукупності є достатніми, належними та допустимими для встановлення його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Із врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 23, 40-1, 130, 283, 284-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 /сімнадцять тисяч/ гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 605 /шістсот п`ять/ гривень 60 копійоксудового збору.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: Бориславський Ю. Л.