Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2906/24
Провадження № 3/553/1172/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22.11.2024м. Полтава

суддяЛенінського районного суду м. Полтави Крючко Н. І., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , українця, безробітного, раніше притягненого до адміністративної відповідальності:

-07 березня 2015 року за ст. 176 КУпАП;

-22 квітня 2015 року за ст. 176 КУпАП;

-23 квітня 2015 року за ст. 176 КУпАП;

-14 травня 2015 року за ст. 176 КУпАП;

-12 червня 2016 року за ст. 176 КУпАП;

16 жовтня 2023 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП;

29 листопада 2023 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП;

15 січня 2024 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ч. 2 ст. 173- 2 КУпАП,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №211589 від 23 серпня 2024 року (далі Протокол) 23 серпня 2024 року о 20 год 40 хв ОСОБА_1 за місцем своєї реєстрації: АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: умисні дії фізичного та психологічного характеру, які полягали у штовханнях, хапаннях за горло, нецензурно виражався та погрожував, чим було завдано фізичного болю та психологічних страждань. Правопорушення вчинено повторно протягом року, зокрема 29 листопада 2023 року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання порушник не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подав.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», зазначив, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. (Рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» № 3236/03 від 03 квітня 2008 року). Тобто особа, яка притягається до адміністративної відповідальності вважається повідомленою належним чином про дату, час та місце розгляду судової справи.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, докази наявні в ній та оцінивши їх в сукупності, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Дослідивши Протокол та матеріали справи, суд дійшов висновку про доведеність вини у вчиненні інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII (далі - Закон № 2229-VIII) домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно положень ч. ч. 2 і 3 ст. 3 Закону №2229-VIII дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється в тому числі на осіб, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Факт вчинення інкримінованого підтверджується Протоколом, відповідно до якого 23 серпня 2024 року о 20 год 40 хв ОСОБА_1 за місцем своєї реєстрації: АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: умисні дії фізичного та психологічного характеру, які полягали у штовханнях, хапаннях за горло, нецензурно виражався та погрожував, чим було завдано фізичного болю та психологічних страждань. Правопорушення вчинено повторно протягом року, зокрема 29 листопада 2023 року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП

Судом також досліджено пояснення потерпілої ОСОБА_2 (а с. 2), яка зазначила, що в день та час, зазначені в Протоколі, ОСОБА_1 її колишній чоловік прийшов до неї додому за адресою: АДРЕСА_1 та вчинив відносно неї домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, що полягало у штовханнях, хапав за горло, нецензурно виражався та погрожував, чим їй було завдано фізичного болю та психологічних страждань.

Суд сприймає як належний та допустимий доказ терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №171267 від 23 серпня 2024 року (а. с. 3), що складений відносно ОСОБА_1 та яким до останнього застосовані заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника строком на 10 діб.

Разом з тим за результатом розгляду справи судом встановлено, що винуватість ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження доданою до матеріалів справи формою оцінки ризиків, складеною 23 серпня 2024 року поліцейським взводу 1 роти 2 БУПП в Полтавській області ДПП, сержантом поліції Сахаровим Д. А., між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а. с. 4), з якої вбачається, що за результатом спілкування поліцейським визначено рівень небезпеки як високий, встановлено, що кривдник має алкогольну залежність, у останнього наявні фінансові проблеми.

До матеріалів справи додано постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 29 листопада 2023 року (а. с. 5-6), відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Судом досліджено також витяг з інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» (а. с. 7), який містить інформацію про правопорушення, що вчинені ОСОБА_1 , та який сприймається судом як належний та допустимий доказ по справі.

Так, Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03 лютого 2016 року №100 затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них».

Відповідно до п. 3. 3 нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна використовуватися працівниками патрульної поліції та знаходитися в режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди, перевірці документів, арешті або затримання особи, поверхневому огляді, загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї, при наданні допомоги особам, у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Відповідно до змісту відеозаписів з бодікамер поліцейських №468856, 470365 (а. с. 8), які були досліджені судом по даній справі, слідує, що прибувши на виклик, працівників

поліції зустріла потерпіла ОСОБА_2 та повідомила, що її колишній чоловік ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчиняв відносно неї домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, що полягало у штовханнях, хапав за горло, нецензурно виражався та погрожував, забрав ключі від будинку та не впускав її до нього. Від пояснень відмовився на бодікамеру №468856.

Наведені докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про справі. Доказів, які б спростовували наведені в Протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Таким чином, дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані вірно та в них вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України.

На підставі ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Проте покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

Вирішуючи питання про накладення на порушника адміністративного стягнення, суд враховує характеристику його особи, поведінку під час скоєння правопорушення і після цього, і приходить до висновку про необхідність накладення на нього стягнення у виді штрафу, яке на переконання суду, буде необхідним та достатнім для його перевиховання, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ним самим, так і іншими особами

Статтею 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Частиною 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 605,60 грн.

Керуючись статтями 283 та 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп судового збору (стягувач Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ).

Роз`яснити що штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня винесення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо така скарга не була подана.

У разі подання апеляційної скарги, постанова суду, якщо вона не скасована, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Н. І. Крючко