Справа № 163/1341/24
Провадження № 3/163/562/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2024 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А., розглянувши направлені Управлінням патрульної поліції у Волинській області матеріали справ про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

Поліцейським взводу №2 роти №2 батальйону УПП у Волинській області ДПП лейтенантом поліції Ковальчуком Д.С. складено протокол серії ААД №150660 про те, що 05.06.2024 о 00:20 год. на АД Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне 127 км + 700 м водій ОСОБА_1 керував т.з. RENAULT MASTER д.н.з. НОМЕР_2 , що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим повторно протягом року вчинив порушення, оскільки був притягнутий до адміністративної відповідальності 02.04.2024 Сарнинським районним судом.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 4 ст. 121 КУпАП.

У судовому засіданні захисник Лисюк В.В. заявив клопотання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення без дослідження доказів, обґрунтовуючи його закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП та наявності згоди його підзахисного на закриття провадження з нереабілітуючих підстав.

Суд невідкладно перейшов до вирішення цього клопотання.

Згідно із ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

У суд справа надійшла 11 червня 2024 року, до розгляду протокол був призначений на 20 червня 2024 року, 11 липня 2024 року, 18 липня 2024 року 01 серпня 2024 року, однак судові засідання відкладалися за клопотанням захисту з мотивів реалізації права ОСОБА_1 на захист та надання особистих пояснень в суді.

З врахуванням відпустки головуючого судді у справі наступне судове засідання призначено на 09 вересня 2024 року.

Дослідивши формулювання звинувачення за протоколом, подія, про яку йдеться в протоколі мала місце 05 червня 2024 року, відтак строк для накладення стягнення збіг 05 вересня 2024 року.

Відповідно практики Європейського суду з прав людини, який неодноразово вказував, що визначені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) поняття „кримінальне звинувачення, „кримінальне правопорушення мають „автономне значення. У зв`язку із цим Європейський суд з прав людини відповідно до сформованих ним критеріїв самостійно визначає, чи належить те або інше діяння до кримінального правопорушення.

Критеріями, на підставі яких Європейський суд з прав людини встановлює, чи застосовувати кримінальний аспект статті 6 Конвенції, є: 1) юридична кваліфікація діяння в національному законодавстві [тобто з`ясування того, як кваліфікують діяння в національному праві: кримінальне правопорушення (злочин), адміністративне правопорушення, дисциплінарне тощо]; 2) природа правопорушення; 3) характер і суворість (ступінь тяжкості) покарання, що його може бути застосовано до особи [рішення у справі Engel and others v. The Netherlands від 8 червня 1976 року (заяви №№ 5100/71; 5101/71; 5102/71; 5354/72; 5370/72), § 82, § 83]. Перший критерій є лише початковим і не має визначального значення. Водночас другий і третій критерії є вирішальними для з`ясування того, чи підпадає діяння під визначення „кримінальне правопорушення у розумінні Конвенції. Для застосування статті 6 Конвенції в аспекті розуміння поняття «кримінальне звинувачення» достатньо, щоб правопорушення за своїм характером вважалось „кримінальним згідно з Конвенцією або щоб за вчинене правопорушення до особи було застосовано покарання, яке за своїм характером і ступенем суворості належало в цілому до „кримінальної сфери [рішення у справі Lutz v. Germany від 25 серпня 1987 року (заява № 9912/82), § 55].

Зважаючи практику Європейського суду з прав людини та санкцію ч. 4 статті 121 КУпАП, що передбачає стягнення у виді адміністративного арешту на строк від п`яти до десяти діб, таке стягнення є співмірним з кримінальним покаранням, тому суд дійшов висновку, що попередньо сформульовані підходи до розуміння поняття «кримінальне звинувачення» є застосовним і в межах цього адміністративного провадження.

Відтак для вирішення заявленого клопотання в цій справі виправданим є застосування норм кримінального та кримінально-процесуального права.

Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26.03.2020 у справі № 730/67/16-к вказав, що передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ним своєї винуватості у вчиненні злочину.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні; відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості порушує вимогу «якість закону»; якщо в національному законодавстві допущено неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, то національні органи мають застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід, тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

За таких обставин суд позбавлений можливості дослідити докази, а відтак прийняти рішення про винуватість ОСОБА_1 .

Така правова позиція узгоджується також з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі Грабчук проти України від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Згідно п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статтею 121 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених статтею 38 КУпАП України.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.А. Шеремета