Провадження №: 3/336/1953/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Євген Сергійович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.ст. 124, 122-4, 130 ч. 4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

02.03.2024 о 10:56 год. в м. Запоріжжі, пр. Моторобудівників, 56а, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Toyota Camry, днз НОМЕР_2 , під час зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного бокового інтервалу, чим порушив п. 13.3 ПДР України. В результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом BMW 530i ( НОМЕР_3 ), днз НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП обидві транспортних засобу отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

02.03.2024 о 10:56 год. в м. Запоріжжі, пр. Моторобудівників, 56а, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Toyota Camry, днз НОМЕР_2 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, місце пригоди залишив, чим порушив п. 2.10 а ПДР.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 02.03.2024 о 10:56 год. в м. Запоріжжі, пр. Моторобудівників, 56а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Camry, днз НОМЕР_2 , після дорожньо-транспортної пригоди за його участю вживав алкогольні напої, а саме пиво, чим порушив п. 2.10 є ПДР України. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом залишення транспортного засобу без порушень ПДР,

Судове засідання, призначене на 02.05.2024, відкладено за клопотанням захисника.

В судовому засіданні 17.05.2024 заслухано ОСОБА_1 , його захисника, потерпілого.

ОСОБА_1 не заперечував, що у день, час та місці, що зазначені у протоколах про адміністративне правопорушення, керував транспортним засобом. Однак заперечив причетність до ДТП, пояснював, що не відчув удару. Після того як прийшов додому та знову повернувся до машини, його чекали працівники поліції. Його відвезли до закладу охорони здоров`я, де він відмовився від проходження огляду. Пояснив, що відеозапис, на якому зафіксовано його спілкування з працівниками поліції, здійснений вже після повернення з медичного огляду.

Захисник підтримав доводи ОСОБА_1

Потерпілий показав, що керував транспортним засобом BMW, в салоні автомобіля також знаходилася його дружина. Йому на зустріч, виїхавши на його смугу руху, виїхав автомобіль Toyota Camry. Він відвернув кермо праворуч, однак транспортні засоби зіткнулися дзеркалами заднього виду з боку водія. Він відразу зупинився біля узбіччя, автомобіль Toyota Camry продовжив рух. Випадковий свідок показав, що йому вдалося зафільмувати номери Toyota Camry. Дружина потерпілого сфотографувала з екрану телефону свідка цей кадр, що потім показали працівникам поліції. Свідка також допитали працівники поліції. Підтвердив, що схема місця ДТП відповідає фактичним обставинам події. Як показав потерпілий, удар від зіткнення був досить сильним, ОСОБА_1 у будь-якому випадку його відчув.

Постановою від 17.05.2024 на підставі ст. 36 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 122-4, 130 ч. 4, об`єднані в одне провадження.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суддя доходить таких висновків.

Стаття 124 КУпАП визначає, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно з п. 13.3 Правил дорожнього руху під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 511632;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від ;

- письмовими поясненнями потерпілого та свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;

- показаннями потерпілого в судовому засіданні;

- письмовими поясненням ОСОБА_1 , який зазначив, що виїхав на «пів корпусу» на зустрічну смугу;

- рапортом сержанта поліції ОСОБА_6 ;

- фотоматеріалами тощо.

Викладені у протоколі за ст. 124 КУпАП обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, їх оцінка не потребує спеціальних знань, а тому підстав для призначення авто-технічної експертизи, про що просить захисник, суддя не вбачає.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено, що залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Пунктом 2.10 а ПДР України визначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, крім вищезгаданих доказів підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 886701.

Аргументи ОСОБА_1 що не відчув удару, а тому не знав про причетність до ДТП спростовуються приведеними поясненнями потерпілого щодо сили удару.

Щодо протоколу за ч. 4 ст. 130 КУпАП, суддя доходить таких висновків.

Згідно з п. 2.10 є ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Частиною 4 ст. 130 КУпАП визначено адміністративним правопорушенням вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п.4 Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини. Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: …юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У пункті 4.1 вказаного Рішення Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Отже, процедура притягнення до адміністративної відповідальності, ґрунтується, в тому числі, і на закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості: «Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, у тому числі визначену п. 2 ст. 6 презумпцію невинуватості, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15.05.2008). Зокрема, з огляду на санкцію ст. 124 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, яке Європейським Судом визнається кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року).

З цього випливає, що обов`язок доводити вину, як складову презумпції невинуватості, покладається на адміністративний орган та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі, та не може перекладатися на суд, адже у такому разі суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

На це прямо вказують і положення ст. 251 КУпАП, за якими доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини встановив критерій доведеності «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі 688/788/15-к, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочин

Посадовою особою, що склала протокол за ч. 4 ст. 130 КУпАП, до протоколу долучені такі докази:

-рапорт поліцейського УПП в Запорізькій області ДПП Ю. Гаманець, відпнвідно до якого після події ДТП вжитими заходами розшуку було встановлено ОСОБА_1 , який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, при співробітниках поліції відкрив розпочату пляшку з пивом, став вживати алкоголь. Від проходження огляду як на місці, так і в закладі охорони здоров`я відмовився;

-акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 02.03.2024, в яких зазначені ознаки алкогольного сп`яніння та відомості про відмову водія від проходження огляду;

-висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного та іншого сп`яніння від 02.03.2024, в якому зазначено, що особа направлена на огляд об 11:35 год, час складення акту медичного огляду № 2190 12:10 год. У висновку зазначено про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду;

-письмові пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_5 , які не містять відомостей щодо обставин правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП;

-довідку, що склада ст. інспектором адмінпрактики УПП М. Пазиніч, відповідно до якої ОСОБА_1 має посвідчення водія з 2007 року, до відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягався;

-відеозапис.

Відеозапис зафіксовано спілкування працівників поліції з Пасенком з 12 год. 32 хв., тобто вже після повернення до місця стоянки транспортного засобу з закладу охорони здоровя, де водій відмовився від проходження огляду.

Суд критично оцінює рапорт інспектора поліції Ю. Гаманець щодо вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв, адже це не підтверджено іншими доказами (поясненнями свідка ОСОБА_5 , рапортом іншого поліцейського зі складу екіпажу Ю. Гаманець, відеозаписом, який відповідно до п. 2 Розділу Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису мав вестися з моменту початку виконання поліцейським службових обов`язків).

За обставин, що підтверджені наданими суду доказами, відносно ОСОБА_1 мав бути складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо відмови водія від проходження огляду відповідно до встановленого порядку.

Суд зауважує, що він не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення рішення Малофєєва проти Росії» від 30 травня 2013 року, заява №36673/04, «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), адже це становитиме суттєвим порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

За наведеного провадження у справі за ч. 4 ст. 130 КУпАП слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, відповідно до якого провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, суддя виходить з такого.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Таким чином, врахувавши особу правопорушника, які містяться у матеріалах справи, суд вважає за доцільне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, встановленому санкцією ст. 122-4 КУпАП.

Сплаті відповідно до ст. 40-1 КУпАП підлягає також судовий збір у розмірі, встановленому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 247, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Визнати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень (Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0008001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення адміністративні штрафи з метою забезпечення безпеки дорожнього руху).

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 605,60 гривень (Отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0008515, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: Сплата судового збору за рішенням суду про стягнення судового збору на користь держави).

Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень; розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя Є.С. Боєв

Строк пред`явлення виконавчого документа ________________ 20___рік

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік