КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ковальська В.В., розглянувши за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та захисника Сіренка М.Ю., у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника Сіренка М.Ю. на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 10 січня 2024 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 10 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 о 10 годині 02 хвилини 17 вересня 2023 року, в м. Києві по вул. Столичне шосе, 10 км., керував автомобілем «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, за допомогою приладу «Драгер», результат якого 0,32 ‰.

У діях ОСОБА_1 убачається порушення п. 2.9 а ПДР України, тобто він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Сіренко М.Ю. просить постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 10 січня 2024 року скасувати та справу закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Захисник вважає, що вказана постанова суду є незаконною та підлягає скасуванню.

На думку захисника, судом першої інстанції допущено спрощений підхід до розгляду зазначеної справи, не надано правової оцінки тим доказам, які надано поліцейськими, не взято до уваги доводи сторони захисту, внаслідок чого було винесено незаконне рішення.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, захисник Сіренко М.Ю. зазначає, що згідно з матеріалами відеозапису у ОСОБА_2 були відсутні будь-які ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки на відео видно, як поліцейський вказує, що не відчуває запаху алкоголю від ОСОБА_2 , а тому підстав пропонувати пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у працівників поліції не було.

Окрім цього, досліджуючи результат тесту приладу Драгер Alcotest 6820, показник якого складає 0,32 проміле, ставить під сумнів факт перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння, враховуючи, що згідно з довідковою таблицею, якою розрахована концентрація етанолу в організмі (проміле алкоголю в крові) вважається природний рівень алкоголю в організмі становить менше 0,3 проміле.

Відповідно до п. 7 розділу II Інструкції, встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Медичними науковими дослідженнями встановлено, що після вживання кисломолочних продуктів, вказаний продукт може додати в кров до 0,6 проміле алкоголю. Отже, кефір, айран на ряду з безалкогольним пивом, кумисом, квасом, фруктовим соком відносяться до списку продуктів, які підвищують рівень алкоголю.

Згідно з п. 4 p. II Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням Інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу.

Згідно до технічних характеристик приладу «Drager Alkotest 6820», границі допустимої похибки під час експлуатування приладу можуть складати +/ - 0,06 проміле - у діапазоні від 0 до 0,8 проміле.

Статтею 8 пунктом 5 Венської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974, визначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 грама чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг. на літр повітря, що видихається.

Таким чином, мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння, згідно з нормами міжнародного права повинна становити 0,25 мг. на літр повітря, що видихається, і у перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі, тип видихається, становить 0,5 проміле.

З переглянутого відеозапису, доданого до матеріалів справи, у водія ОСОБА_3 не вбачається зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, з урахуванням допустимої похибки під час експлуатації технічного приладу, продуктів які вживав ОСОБА_4 , вміст алкоголю, у повітрі, що видихав ОСОБА_4 не перевищував гранично допустиму норму, передбачену нормами міжнародного права.

Отже, коли у водія були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, він заперечував вживання спиртних напоїв, був не згодний з показниками технічного приладу 0,32 проміле, що згідно з нормами міжнародного законодавства є природною нормою алкоголю у повітрі, що видихається, винуватість водія у порушенні п. 2.9 а Правил дорожнього руху є недоведеною поза розумним сумнівом.

В результаті чого, проходження огляду в медичній установі (проведення лабораторних досліджень) при викладених обставинах є обов`язковою умовою для встановлення вини ОСОБА_2 у порушенні п. 2.9 а) Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 266 КУпАП в імперативній формі передбачено правило поведінки працівників патрульної поліції у випадку, якщо у них є підстави вважати, що водії транспортних засобів перебувають у стані алкогольного (наркотичного чи іншого сп`яніння), а саме такі водії підлягають обов`язковому відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Проте, працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_2 від керування транспортним засобом, що є порушенням процедури проведення огляду водія на стан сп`яніння та оформлення його результатів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Сіренка М.Ю. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 січня 2024 року, про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №438149 від 17 вересня 2023 року, роздруківкою тесту приладу «Drager» №2973 результат якого склав 0,32 ‰, даними акту огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, копією постанови про накладення адміністративного стягнення серія ЕАТ №7752798 від 17 вересня 2023 року, даними відеозапису з бодікамери поліцейського №470440, 476653.

Доводи захисника про те, що з відеозапису не убачається у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння є безпідставними, оскільки працівник поліції оголосив водієві які ознаки були виявлені, зокрема, почервоніння обличчя, а також поліцейський повідомив, що від ОСОБА_1 відчувається запах алкоголю з порожнини рота. Окрім того, поліцейський з`ясовував у ОСОБА_1 чи вживав він якість напої, на що ОСОБА_1 повідомив, що напередодні вживав з дружиною спиртне.

Отже, у працівника поліції були всі підстави запропонувати водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, який ОСОБА_1 пройшов та результат тесту склав 0,32 ‰.

Щодо показників вмісту алкоголю у крові чи у видихуваному повітрі, то згідно з Інструкцією приладу «Drager» 6820 результати тесту можуть визначатись у двох показниках: масова концентрація алкоголю у видихуваному повітрі від 0 до 2,5 мг/л (відношення маси етанолу у видихуваному повітрі до об`єму цього повітря) або масова концентрація алкоголю в крові - від 0 до 5 ‰ (відношення маси етанолу в крові до об`єму крові).

При застосуванні приладу «Drager» 6820 для огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був встановлений результат - 0,32 ‰, що є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як це передбачено п. 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким показники спеціальних технічних засобів після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

У даному випадку результат тесту був зафіксований у проміле, тобто була встановлена масова концентрація алкоголю в крові в діапазоні встановленому п. 5 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, відкритою для підписання у Відні 08 листопада 1968 року та ратифікованою Українською РСР 25 квітня 1974 року, якою також передбачено визначення допустимого рівня вмісту алкоголю в крові - не більше 0,50 г чистого алкоголю на літр крові (5 проміле), а у відповідних випадках - 0, 25 мг на літр видихуваного повітря (2,5 мг/л).

Отже, внаслідок застосування приладу «Drager» 6820 при огляді ОСОБА_1 була встановлена масова концентрація алкоголю в крові у виді 0,32 ‰, відтак доводи апелянта про те, що такий показник ставить під сумнів факт перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння є неспроможними.

Окрім того, як встановлено з офіційного інтернет-сайту компанії Saturn® Data International, яка є офіційним представником концерну Drager та дистриб`ютором професійних технічних засобів алко- та наркодіагностики Drager в Україні (http://www.saturn-data.com/ukr/products/631/0/531/), прилад Drager Alcotest 6820 (саме за допомогою якого 17 вересня 2023 року проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння), має похибку у 0,04 ‰ (проміле) при показниках в діапазоні 0,00-0,84 ‰ (проміле).

У той же час у ОСОБА_1 виявлено 0,32 проміле, що із урахуванням похибки спеціального технічного засобу перевищує допустимий цифровий показник 0,2 проміле алкоголю в крові. Відтак, у даному випадку відсутні підстави для висновку про наявність похибки у вимірюванні.

Отже, досліджуючи результат тесту приладу Драгер Alcotest 6820, показник якого складає 0,32 проміле, факт перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння, не викликає сумнівів у його достовірності.

Посилання захисника на те, що після вживання продуктів, які підвищують рівень алкоголю (кисломолочні продукти, квас, фруктові соки тощо) в кров може бути додано до 0,6 проміле алкоголю є припущенням з посиланням на неназвані наукові дослідження, та не можуть бути взятими до уваги.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 був не згодний з показниками технічного приладу 0,32 проміле, що згідно з нормами міжнародного законодавства є природною нормою алкоголю у повітрі, а тому працівники поліції мали доставити його до медичного закладу також є безпідставними.

Відповідно до вимог ч. 2 та ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння може бути проведений поліцейським із застосуванням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я.

За змістом ч. 2 та ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я проводиться за бажанням водія або у разі, коли водій не погоджується з результатом огляду, проведеного із застосуванням спеціальних технічних засобів.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що перед початком огляду ОСОБА_1 поліцейський роз`яснив йому вимоги закону щодо можливості проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Drager», а також у закладі охорони здоров`я.

ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Drager», не заперечував результатів огляду та не просив доставити його до закладу охорони здоров`я у зв`язку з незгодою з результатами огляду.

Про згоду з результатами тесту ОСОБА_1 зазначено у роздруківці тесту з приладу «Drager», акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також у протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, посилання апелянта на те, що проходження огляду в медичній установі (проведення лабораторних досліджень) є обов`язковою умовою для встановлення вини ОСОБА_2 у порушенні п. 2.9 а) Правил дорожнього руху є безпідставними.

Доводи захисника про те, що в порушення ст. 266 КУпАП працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_2 від керування транспортним засобом, є неспроможними та спростовуються наявними у справі доказами.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення власноручно написав, що зобов`язується протягом доби не користуватись транспортним засобом.

З відеозапису з бодікамери поліцейського убачається, що поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 , що в разі, якщо він сяде за кермо і його зупинять працівники поліції, на нього може бути складений ще один протокол, оскільки його відсторонено від керування.

Отже, посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом є безпідставними.

Суддею районного суду відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАПвсебічно, повно і об`єктивно з`ясовано всі обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи щодо ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що суддею районного суду було допущено спрощений підхід до розгляду зазначеної справи, є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Суддя апеляційного суду, вважаючи постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 законною і обґрунтованою, не вбачає підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 10 січня 2024 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська

[1]Справа № 752/20094/23

Провадження № 33/824/1509/2024

Головуючий у першій інстанції Бойко О.В.

Доповідач Ковальська В.В.