Кегичівський районний суд Харківської області
№ провадження 3/624/148/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

селище Кегичівка 29 серпня 2024 року

Суддя Кегичівського районного суду Харківської області Куст Н.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно якого:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - згідно з протоколом серії ААД № 524574 від 16 жовтня 2023 року,

- притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з викладеними обставинами в протоколі:

16 жовтня 2023 року о 21 год 35 хв в м. Києві, по вул. Велика Василівська, буд. 134 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом "Skoda Superb", державний номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку ч. 1 «Дати дорогу» при зміні напрямку руху не переконався у безпеці та скоїв зіткнення з ТЗ Mitsubishi Kancer державний номер НОМЕР_1 , який рухався в попутному напрямку, який у свою чергу здійснив зіткнення з ТЗ Toyota RAV 4 державний номер НОМЕР_2 , який рухався в сусідній смузі в попутному напрямку. Внаслідок чого ТЗ отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків.

Таким чином, своїми діями порушив п. 10 а ПДР України.

У зв`язку з цим, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Постановою суду від 10 травня 2024 року призначено по даній справі судову автотехнічну експертизу.

20 серпня 2024 року до Кегичівського районного суду надійшов висновок експерта № 4457 від 13 серпня 2024 року.

В судове засідання порушник не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, натомість його адвокатом Горобець Р.М. подано клопотання про розгляд справи без участі ОСОБА_1 та його адвоката Горобець Р.М.

Крім того подано клопотання про закриття справи на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, в обґрунтування зазначено, що згідно матеріалів справи суд розглядає справу у відношенні ОСОБА_1 за порушенням ним п. 10.1 ПДР України згідно до адміністративного протоколу серії ААД № 524574 від 16 жовтня 2022 року. ОСОБА_1 не погоджується з позицією працівників поліції, заперечує порушення ним п. 10.1 ПДР України та вважає, що вказана ДТП відбулася із-за порушення вимог ПДР водієм автомобіля Mitsubishi. Матеріали справи не містять доказів порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 10.1 ПДР України. На думку сторони захисту, працівники поліції при розгляді матеріалів ДТП не дослідили досконально всі обставини розвитку механізму, а тому прийшли до хибного висновку та склали адміністративний протокол на водія ОСОБА_1 . Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 4457 водій ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог дорожнього знаку 2.1. та п. 16.11 ПДР України. Порушення вимог п. 16.11 ПДР України водієм ОСОБА_1 знаходиться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою. Таким чином експерти підтвердили те, що в ситуації, яка склалася в діях водія відсутні порушення вимоги п. 10.1. ПДР України.

Також адвокатом Горобець Р.М. заявлено клопотання щодо виділення із матеріалів справи та направлення їх до УПП в м. Києві для вирішення питання, про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 12.3, 12.4 та 12.9 «б» ПДР України, у зв`язку із тим що згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 4457 водій ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до вимог дорожнього знаку 12.3, 12.4, 12.9 «б» ПДР України. Порушення водієм ОСОБА_2 вимог 12.3, 12.4, 12.9 «б» ПДР України знаходиться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Суд враховує, що одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є в тому числі своєчасне з`ясування обставин кожної справи.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантований і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Статтею 252 КУпАП визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до загальних положень Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Дослідивши письмові матеріали справи, висновок експерта, оцінивши всі докази у їх сукупності, приходжу до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ДТП з огляду на наступне.

У відповідності до висновку експерта № 4457 від 13 серпня 2024 року, в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Skoda Superb ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог дорожнього знаку 2.1 та вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України.

В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів для водія автомобіля Skoda Superb ОСОБА_1 визначалась шляхом виконання ним вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля Skoda Superb ОСОБА_1 не відповідали вимогам дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України та знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо- транспортної пригоди.

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Mitsubishi Lancer ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 12.3, 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України.

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Mitsubishi Lancer ОСОБА_2 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем Skoda Superb шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування, тобто шляхом вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля Mitsubishi Lancer ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України та знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Невідповідність дій водія автомобіля Mitsubishi Lancer ОСОБА_2 вимогам п.п. 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України не знаходиться, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, з причин, які вказані в дослідницькій частині висновку.

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Toyota RAV4 Іжао Фуцян не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем Mitsubishi Lancer та в його діях не вбачається не відповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, виходячи з висновку судового експерта у обох водіїв, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 встановлені невідповідності до вимог ПДР України, які знаходяться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, при цьому працівники поліції не складали протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 .

Крім того матеріали справи не містять доказів, щодо порушення ОСОБА_1 вимоги п. 10.1. ПДР України.

За таких обставин, суд вважає, що надано не достатньо доказів для встановлення вини саме ОСОБА_1 у скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди.

Щодо клопотання щодо виділення із матеріалів справи та направлення їх до УПП в м. Києві для вирішення питання, про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 12.3, 12.4 та 12.9 «б» ПДР України.

Стаття 284 КУпАП визначає вичерпний перелік постанов, які може винести орган за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення , які, а саме: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Отже, у випадку, якщо за результатами судового розгляду виявлено, що посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вказано невірну кваліфікацію вчиненого порушення, чи щодо інших осіб у такому разі чинне законодавство не передбачає право суду виділяти та направляти матеріали до органів Національної поліції України з метою складання інших протоколів про вчинення адміністративного правопорушення із фактичною вказівкою на необхідність змінення фабули, викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення чи кваліфікації дій особи, що його вчинила, чи іншої особи.

Таким чином, клопотання про виділення матеріалів задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що подія зазначеного адміністративного правопорушення мала місце 16 жовтня 2022 року, тобто за межами 3-х місячного строку накладення адміністративного стягнення, встановленого ст. 38 КУпАП, що унеможливлює винесення постанови про накладення адміністративного стягнення і підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

При цьому, суд виходить з того, що КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Приписи статті 247 КУпАП є імперативними і вказують на те, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.

Отже, після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності і наявні підстави вважати, що у суду відсутні повноваження необхідності з`ясувати і встановлювати вину чи невинуватість особи у постанові про закриття провадження у справі.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини (пункт 137 рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України») строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпечення юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

З урахуванням положень п.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішення Європейського суду з прав людини в справі «Грабчук проти України» від 21 вересня 2006 року, де в пункті 45 Суд дійшов висновку проте, що рішення про закриття кримінальної справи, до яких Суд відносить і справи про адміністративні правопорушення, не повинні бути «сформульовані у термінах, які не залишають сумніву щодо погляду на те, що заявниця вчинила злочин». За цих обставин Суд вважав, що такі формулювання становлять порушення презумпції невинуватості передбачені п.2 ст. 6 Конвенції.

Поряд з цим, відповідно до постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року N 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», судам слід дотримуватись вимог статей 277, 277-2, 278 КУпАП під час розгляду справ про адміністративні правопорушення. Статтею 277 КУпАП встановлено строки розгляду справи про адміністративні правопорушення і справа має бути розглянута навіть у разі порушення такого строку, а строки накладення адміністративного стягнення, передбачені статтею 38 КУпАП, не можуть бути продовжені.

На підставі ч.3 узагальненого науково-консультативного висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Керуючись ст. 38 ч.2, 247 п.7 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду через Кегичівський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Н.М. Куст