Справа № 950/2255/24
Номер провадження 3/950/1151/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2024 року м.Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Стеценко В. А.,

розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого;

за ч. 1 ст. 130 КпАП України;

В С Т А Н О В И В:

Співробітниками Лебединського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області 14.07.2024 рокускладено протокол серії ААД № 780960 про те, що ОСОБА_1 о 21 год. 35 хв. 14 липня 2024 року на вул. Освіти, 1 м. Лебедина Сумської області керував не зареєстрованим мопедом Honda DIO у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у приймальному відділенні КНП Лебединська лікарня за допомогою газоаналізатора Drager 5820, результат огляду 1,19 проміле, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність по ч. 1 ст. 130 КпАП України.

В судове засідання притягнутий не з`явився, а його адвокат повідомила суду, що ОСОБА_1 не визнає своєї вини у вчиненні правопорушення, з тих підстав, що не вживав алкогольні напої, під час керуванням своїм мопедом був тверезим, не заперечував проти проходження огляду на стан сп`яніння і під час проведення цього огляду виконав усі вимоги співробітників поліції.

При цьому адвокат послалась на ту обставину, що на її думку перевірка щодо встановлення стану сп`яніння у ОСОБА_1 здійснювалась з порушенням чинного законодавства і в матеріалах справи відсутні докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, так як адміністративний протокол складено до зупинки притягнутого, видачі йому направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я і до початку цього огляду на стан сп`яніння; відеозапис, долучений до адміністративного протоколу містить зображення іншої особи і в іншій обстановці, ніж це вказано в протоколі; свідоцтво про повірку застосованого алкотестрера і його квитанція про результати перевірки, тобто про кількість алкоголю в організмі притягнутого відсутні.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показала, що працює медичною сестрою Лебединської ЦРЛ і приймала участь в огляді ОСОБА_1 на стан сп`яніння, який здійснювався відповідно вимог чинного законодавства.

Чи управляв притягнутий 14.07.2024 року транспортним засобом і де та з яких причин до нього звернулися співробітник и поліції свідок не бачила.

З протоколу серії ААД № 780960 (а.с. 2), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що працівниками поліції о 20 год 20 хв. 14.07.2024 року складено протокол про те, що ОСОБА_1 о 21 год. 35 хв. 14 липня 2024 року на АДРЕСА_2 керував не зареєстрованим мопедом Honda DIO у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у приймальному відділенні КНП Лебединська лікарня за допомогою газоаналізатора Drager 5820, результат огляду 1,19 проміле, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність по ч. 1 ст. 130 КпАП України.

З направлення (а.с. 4), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що працівниками поліції о 21 год 40 хв. 14.07.2024 року направлено ОСОБА_3 до у КНП Лебединська лікарня на проходження огляду на стан сп`яніння, в результаті якого встановленого 1, 19 та 1,15 проміле.

З відеозапису (а.с. 8), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що він містить зображення польової дороги, де 13.07.2024 року працівники поліції пропонували трактористу ОСОБА_4 продути алкотестер і складали відносно нього адміністративний протокол.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 266 КпАП України у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, або з результаті незгоди з його результатом огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно ч. 5 ст. 266 КпАП України огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п.161, Series A заява № 25).

Згідно наказу МВС № 1026 від 18.12.2018 року, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 11.01.2019 року за № 28/32999 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису»:

2. Портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського;

Під час здійснення повноважень поліцейськими, портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

5. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

6 Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання. Тобто встановлення дати та часу на пристрої є прямим обов`язком поліцейських.

Вислухавши адвоката притягнутого та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України доведеною не була, оскільки не було встановлено, що він о 21 год. 35 хв. 14 липня 2024 року на вул. Освіти, 1 м. Лебедина Сумської області керував мопедом Honda DIO у стані алкогольного сп`яніння

При цьому суд приймає до уваги доводи адвоката притягнутого в тій частині, що адміністративний протокол складено до зупинки притягнутого, видачі йому направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я і до початку цього огляду на стан сп`яніння, так як зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи (а.с. 2, 4).

Крім того, суд приймає до уваги доводи адвоката притягнутого в тій частині, що результати перевірки, вказані працівниками поліції у направленні для проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не можуть бути взяті до уваги при розгляді даної справи тому, що до матеріалів справи не приєднано документів що засвідчують суттєві обставини огляду на стан сп`яніння акту огляду, квитанції газоаналізатора чи висновку Лебединської ЦРЛ.

Також суд приймає до уваги доводи адвоката притягнутого і в тій частині, що матеріали справи не містять доказів управління ОСОБА_1 о 21 год. 35 хв. 14 липня 2024 року на АДРЕСА_2 , так відеозапис, долучений до адміністративного протоколу містить зображення іншої особи і в іншій обстановці, ніж це вказано в протоколі (а.с. 8), а залучений до складення протоколу свідок ОСОБА_2 не була очевидцем зупинення притягнутого працівниками поліції.

Вказані обставини, на думку суду, не дають можливості прийняти до уваги протокол серії ААД № 780960 від 14.07.2024 рокута інші матеріали справи в якості допустимих та достатніх доказів вини притягнутого у вчиненні правопорушення.

Тому суд бере до уваги доводи адвоката в тій частині, що в судове засідання не було надано достатніх доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністратив-ного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення у разі відсутності складу адміністративного правопорушення підлягає закриттю.

На підставі вище наведеного, керуючись ст. 247 КпАП України;

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Повний текст постанови складено 17.09.2024 року.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Володимир СТЕЦЕНКО