Справа № 758/5557/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 року

Суддя Подільського районного суду міста Києва Будзан Л.Д., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карки платника податків НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

25 квітня 2024 року о 01 годин 40 хвилин ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «BMW», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , по Набережному шосе, 26, в м. Києві, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу «Alcotest Drager 7510», результат огляду позитивний, становить 0,85 %, чим порушила п. 2.9 (а) ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винною себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнала та пояснила, що дійсно її було зупинено при керуванні транспортним засобом, працівниками поліції 25 квітня 2024 року. Після зупинки працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, продувши алкотест, на що вона погодилась. Однак з протоколом про притягнення її до адміністративної відповідальності не згодна, оскільки алкоголь вживала зранку під час реєстрації шлюбу. Більше в той день алкоголю не вживала. Самостійно огляд в закладі охорони здоров`я на спростування перебування у стані алкогольного сп`яніння не проходила.

Не дивлячись на невизнання своєї провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, її вина у вчинені вказаних правопорушень підтверджується встановленими та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами у їх сукупності, які не викликають у суду сумнівів у їх достовірності.

У судовому засіданні встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видане посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

Відповідно ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Згідно п. 2.4 Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Згідно п. 8.9а Правил дорожнього руху України вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного поліцейським УПП в м. Києві ДПП ОСОБА_1 в письмових поясненнях вказала, що «…в цей день у неї було весілля, о 9 годині 30 хвилин вона випила келих шампанського, та при перевірці огляду на стан сп`яніння прилад показав перевищення….».

В судовому засіданні була відтворена і досліджена відео зйомка з нагрудних камер співробітників патрульної поліції від 25 квітня 2024 року, що міститься на СD носії, з якої вбачається, що, що 25 квітня 2024 року був зупинений автомобіль «BMW», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , за кермом якого перебувала ОСОБА_1 , що не заперечувалось останньою. При спілкуванні з водієм ОСОБА_1 , у останньої були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. У зв`язку з цим водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що остання погодилась.

Так, з відеозапису вбачається наступне:

о 02 год. 11 хв. ОСОБА_1 продула Драгер;

о 02 год. 12 хв. Бігун повідомила, що «…вже дві години нічого не пила…»;

о 02 год. 12 хв. ОСОБА_1 співробітником поліції запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння.

Факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння підтверджується результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Drager Alcotest 7510» від 25 квітня 2024 року о 02 год. 11 хв., відповідно до якого під час проведення огляду ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння, встановленого результатом тестування у 0,85 % проміле, який підписаний ОСОБА_1 власноручно.

Крім цього, факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується також актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому власноручно ОСОБА_1 зазначено: «З результатами згоден ОСОБА_1 . Підпис».

Також факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджується відеоматеріалами з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Вище перелічені докази у розумінні ст. 251 КУпАП України суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять провину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнути від відповідальності за вчинене правопорушення.

Суд зазначає, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, настали в момент отримання результату проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння правопорушницею на місці зупинення транспортного засобу.

Інших доказів, які б ставили під сумнів кваліфікацію дій правопорушниці суду надано не було.

Вирішуючи питання про застосування до правопорушниці виду адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд керується ст. 23 КУпАП, відповідно до якої, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення працює, заміжня, не особовою з інвалідністю.

Обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушниці згідно зі ст. 34 КУпАП суд не вбачає.

Суд не визнає у якості обставини, що обтяжує відповідальність правопорушниці, вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, оскільки дана обставина є кваліфікуючою ознакою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу та майновий стан правопорушниці, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують її відповідальність, а також - характеру та суспільної небезпеки вчиненого нею правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, а також необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі ч. 5 ст. 4, ст. 9 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір підлягає стягненню з правопорушниці на користь держави в сумі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 33, ч. 1 ст. 44, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Положення ч. 2 ст. 308 КУпАП передбачають, що у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя Леся БУДЗАН