Справа № 135/931/24
Провадження № 3/135/385/24
ПОСТАНОВА

іменем України

26.08.2024 місто Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Нікандрова С.О., розглянувши адміністративний матеріал (протокол серії ААД №258324 від 20.07.2024), який надійшов з ВП №3 Гайсинського РУР ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого майстром Газова служба м. Гайсин, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , -

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №258324 від 20.07.2024, складеного поліцейським СРПП ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Пікіною Р.В., 20 липня 2024 о 20 год. 40 хв. в с-щі Губник Ладижинської територіальної громади, по вул. Гранітна водій ОСОБА_1 керував автомобілем TOYOTA CAMRY, д/н НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився в КП «Ладижинська міська лікарня» у відповідного лікаря зі згоди водія в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, та пояснив, що не заперечує, що керував автомобілем TOYOTA CAMRY, д/н НОМЕР_2 , в селищі Губник, де був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився пройти огляд в медичному закладі. Під час проведення огляду в Ладижинській міській лікарні за допомогою алкотестера Драгер було виявлено результат 0,23 проміле. Він просив провести лабораторні дослідження для визначення стану алкогольного сп`яніння, проте йому було відмовлено, та надано висновок про стан алкогольного сп`яніння, з яким він не погоджувався, оскільки не вживав спиртні напої.

Захисник - адвокат Бодачевський Р.В. подав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП надано висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.07.2024. Огляд ОСОБА_1 відбувся 20.07.2024 о 21 год. 44 хв. за допомогою приладу Драгер 6810, результат 0,23 проміле. Згідно отриманих даних щодо приладу Драгер 6810, що використовувався 20.07.2024 під час огляду водія ОСОБА_1 , сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу на цей прилад був виданий 01.09.2014, та чинний до 27.09.2017. Інструкцією щодо використання приладу алкотестер Драгер 6810 визначено, що цей засіб може використовуватись за умови дотримання Інструкції щодо його використання. Прилад алкотестер Драгер підлягає калібруванню кожні шість місяців. Як видно з чеку приладу Драгер 6810, останнє калібрування ладу проводилося 05.10.2023, тобто чергове калібрування приладу Драгер 6810, що використовувався 20.07.2024 для огляду ОСОБА_1 , не проводився, що суперечить Інструкції щодо використання цього приладу.

Однак, на адвокатський запит КП «Ладижинська міська лікарня» надано копію свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірюваної техніки, який є чинним до 05.10.2024. В розділі експлуатаційної документації в діапазоні вимірювань від 0,00 проміле до 0,84 проміле похибка становить +0,042 проміле; в діапазоні вимірювань від 0,8 проміле до 5,00 проміле становить + 5%. Враховуючи показник приладу Драгер 6810 від 20.07.2024 о 21 год. 44 хв., що становив 0,23 проміле, на підставі якого зроблено висновок, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, та встановлену свідоцтвом про повірку засобу вимірювальної техніки, в діапазоні вимірювань від 0,00 проміле до 0,84 проміле можливу похибку 0,042 проміле, то якщо врахувати похибку від 0,23 проміле, результат буде становити 0,188 проміле, що є меншим за 0,2 проміле. Отже, результат огляду ОСОБА_1 20.07.2024 - 0,23 проміле у видихуваному повітрі визначений в межах допустимої похибки, що викликає сумніви в доведеності його винуватості у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні, судом були досліджені наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №258324 від 20.07.2024, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, у якому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазначив: «з рішенням не згоден, алкогольних напоїв не вживав, з експертизою не погоджуюсь»; два чеки приладу Драгер; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.07.2024, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння; акт огляду на стан алкогольного з використанням спеціальних технічних засобів від 20.07.2024; довідка інспектора СРПП ВП №3 Гайсинського РУП Пікіної Р. про відсутність повторності за ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 та наявність посвідчення водія; диск з відеозаписом.

За клопотанням захисника також досліджено адвокатський запит від 12.08.2024; лист КП «Ладижинська міська лікарня» від 12.08.2024 на адвокатський запит; сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, виданий 01.09.2014, чинний до 27.03.2017; свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки на газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Alcotest 6810», чинне до 05.10.2024; письмові пояснення свідка ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.2.9 (a) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до пункту 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України/МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Таким чином, за загальним правилом водій вважається таким, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння за наявності показника, який перевищує 0,2 проміле.

Судом встановлено, що 20.07.2024 огляд ОСОБА_1 в КП «Ладижинська міська лікарня» проводився за допомогою газоаналізатора Drager «Alcotest 6810», зав. №ARFA-0614, який має сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу, сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки, який дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

При цьому, згідно свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірюваної техніки на газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Alcotest 6810», який є чинним до 05.10.2024, в розділі експлуатаційної документації зазначено: діапазон вимірювань від 0,00 проміле до 0,84 проміле похибка становить +0,042 проміле; діапазон вимірювань від 0,8 проміле до 5,00 проміле становить + 5%.

Отже, виробником газоаналізатора «Drager «Alcotest 6810» заявлено похибку при експлуатації в інтервалі діапазону вимірювань від 0 до 0,084 проміле в межах ± 0,042 проміле, що свідчить про те, що з урахуванням п. 7 Розділу 2 Інструкції вміст алкоголю виявлений за допомогою газоаналізатора Drager «Alcotest 6810» повинен перевищувати 0,242 проміле.

За таких обставин, результат огляду ОСОБА_1 0,23 проміле не може безумовно свідчити про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий результат знаходиться в межах похибки технічного приладу.

Також відповідно до роздруківки приладу Drager «Alcotest 6810» зав. №ARFA-0614 останнє калібрування приладу відбулось ще 05.10.2023, тобто з порушенням шестимісячного строку.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду на стан сп`яніння, отриманими за допомогою приладу Drager «Alcotest 6810»,в даному випадку необхідним було проведення лабораторного дослідження, проте біологічні зразки для проведення лабораторного дослідження у ОСОБА_1 не відбиралися.

Оскільки, судом встановлено, що при визначенні результату 0,23 проміле реальне значення з урахуванням похибки приладу може знаходитись у межах від 0,188 до 0,272 проміле, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, що притягається до адміністративної відповідальності, відтак факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння є не доведеним.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п.1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розглядаючи такі справи і досліджуючи питання про розповсюдження гарантій статті 6 Конвенції на вказані випадки, необхідно звернути увагу, що виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, їй пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні ЄСПЛ, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Зокрема, в даному випадку можна врахувати, що адміністративне стягнення у виді штрафу, разом з позбавленням права керування транспортним засобом, мають каральний і стримуючий характер.

Адміністративне правопорушення передбачене статтею 130 КУпАП може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

Також в деяких інших справах проти України ЄСПЛ розглядав питання про віднесення правопорушень передбачених КУпАП до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним (пункт 33 рішення у справі «Гурепка проти України» (№2) та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), на переконання суду дані відображенні у протоколі про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП є сумнівними, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, то ж, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд прийшов до висновку, що в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які докази, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому враховуючи те, що фактичні обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративну справу відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід провадженням закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.130, п.1 ст.247, ст.ст. 251, 179, 283-285, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Суддя Ладижинського міського суду

Вінницької області С.О. Нікандрова