СТАРОСИНЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 684/369/24
Провадження № 3/684/246/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 року с-ще Стара Синява

Суддя Старосинявського районного суду Хмельницької області Гринчук С.М., розглянувши матеріали, які надійшли від сектору поліцейської діяльності № 1 відділення поліції № 1 Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Старосинявським РВ УМВС 08 вересня 2000 року, працює продавцем магазин «ВВ», до адміністративної відповідальності протягом року не притягалася,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 09 липня 2024 року близько 16 годин 00 хвилин, ОСОБА_1 перебуваючи за адресою спільного проживання, що по АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно колишнього чоловіка ОСОБА_2 , а саме ображала нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода його психічному здоров`ю, чим порушила ст. 1 пункт 14 Закону України №2229-VIIІ від 01 січня 2020 року «Про запобігання та протидію домашньому насильству», чим вчинила правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, пояснила, що у за вказаних в протоколі обставин вона дійсно вживала нецензурні слова в адресу чоловіка, проте це не було насильство щодо нього. Навпаки, у відповідь на фізичне та психологічне насильство з боку ОСОБА_2 , не маючи можливості захиститися фізично, дійсно вживала нецензурні слова. З потерпілим примирилась за його ініціативи.

На підтвердження вини ОСОБА_1 суду надано такі докази, які досліджено в судовому засіданні:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №092482 від 09 липня 2024 року, яким зафіксовано місце та обставини вчинення правопорушення (арк.спр.1);

- рапорт від 09 липня 2024 року (арк.спр.2);

- протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію ОСОБА_2 від 09 липня 2024 року (арк.спр.3-4);

- пояснення ОСОБА_2 від 09 липня 2024 року (арк.спр.5);

- пояснення ОСОБА_1 від 09 липня 2024 року (арк.спр.6).

Всебічно та об`єктивно дослідивши обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходжу таких висновків.

Стаття 173-2 КУпАП, за якою орган поліції кваліфікував дії ОСОБА_1 , передбачає адміністративну відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь - яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивну сторону цього правопорушення складають певні дії (бездіяльність), реальне настання шкідливих наслідків (реальна ймовірність їх настання) та причинний зв`язок між ними.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 07 грудня 2017 року, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або серед інших осіб - між колишнім подружжям, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Домашнє насильство має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

Таким чином, саме по собі вживання нецензурних слів не формує собою домашнє насильство та утворює склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли спрямоване на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Суд звертає увагу, що саме такими доказами має бути підтверджено вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, що є необхідним елементом складу даного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен чітко відповідати приписам статті 256 КУпАП, особливо в частині викладення фабули правопорушення, яка, як зазначено вище фактично є обвинуваченням.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 вчинила відносно колишнього чоловіка ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, що виразилося у образах нецензурною лайкою.

В той же час додані до протоколу докази не підтверджують того, що дії ОСОБА_1 викликали у ОСОБА_2 побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Доказів того, що ОСОБА_3 заподіяла шкоду потерпілому шляхом порушення його прав і свобод, матеріали справи не містять.

З огляду на наведене, сам лише факт вживання нецензурної лексики в адресу колишнього чоловіка не може свідчити про вчинення ОСОБА_1 психологічного насильства щодо нього в розумінні вимог статті 173-2 КУпАП та статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відтак вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведено за стандартом «поза розумним сумнівом».

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, застосовуючи закріплений в статті 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП, а тому провадження підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Оскільки стаття 4 Закону України «Про судовий збір» та стаття 40-1 КУпАП передбачають, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 судового збору.

Керуючись статтями 7, 9, 22-23, 33-35, 40-1, 173-2, 283-285, 287-289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Хмельницького апеляційного суду через Старосинявський районний суд Хмельницької області.

Суддя С.М. Гринчук