Справа № 462/6803/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 серпня 2024 року Суддя Залізничного районного суду м. Львова Боровков Д.О., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої працівником з моніторингу фінансових

транзакцій, Нідерланди, м. Зволле, проживаючої:

АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 204-1 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом серії ЗхРУ №283212 від 25 серпня 2024 року, під час перевірки документів 25 серпня 2024 року о 05 годині 30 хвилин у пасажирському потягу №705 сполученням «Київ-Львів-Перемишль» на території міжнародного контролю «Львів» через державний кордон, який зареєстрований на території колишнього Залізничного району м. Львова за адресою: м. Львів, вул. Двірцева, 1, була виявлена особа, яка пред`явила на прикордонний контроль закордонний паспорт громадянина Республіки Польща серії НОМЕР_1 , 24.03.2023, на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За результатами прикордонного контролю встановлено, що особа є громадянкою України, а закордонний паспорт Республіки Польща без відмітки про перетин державного кордону на в`їзд в Україну. Під час додаткового вивчення питання щодо наявності законних підстав для перетинання державного кордону України, було встановлено, що дана особа являється громадянкою України та надала паспорт громадянина України НОМЕР_2 , 03.08.20232 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яка відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про громадянство України» передбачають, що якщо громадянин України набув громадянство іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України, якщо іноземець набув громадянство України то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Даним фактом вищевказана громадянка порушила вимоги ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57, тобто здійснила спробу незаконного перетинання в пункті пропуску через державний кордон України без відповідних документів в умовах воєнного стану, вчинивши правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.204-1 КУпАП.

ОСОБА_3 27 серпня 2024 року до суду не з`явилася, хоча належним чином була повідомленою про час та місце розгляду справи. Оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті, тому справу слід розглянути без її участі.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що адміністративну справу відносно ОСОБА_3 необхідно закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП з наступних підстав.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 пред`явила для перетину державного кордону України паспорт громадянки Республіки Польщі, що кваліфіковано як спроба незаконного перетину державного кордону України по невідповідному документу.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до вимог Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Зокрема, відповідно до ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Відповідно до Європейської Конвенції про громадянство від 06.11.1997 року (далі Конвенція), Україна зобов`язалась гарантувати права громадян із множинним громадянством.

Зокрема, згідно з ст. 17 Конвенції, громадяни держави-учасниці, які мають інше громадянство, мають на території держави-учасниці, в якій вони проживають, ті самі права та обов`язки, як і інші громадяни держави-учасниці.

Під час з`ясування наявності підстав для перетину Державного кордону України було з`ясовано, що ОСОБА_3 є також громадянкою України, має паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , дійсний до 03 травня 2033 року.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 6 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 року (зі змінами), пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами.

Відповідно до п.п. 12, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прикордонний контроль» паспортний документ - це виданий уповноваженими державними органами України чи іншої держави або статутними організаціями ООН документ, що підтверджує громадянство, посвідчує особу пред`явника, дає право на в`їзд або виїзд з держави і визнаний Україною.

При цьому перевірка документів, тобто дослідження уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України паспортного та інших документів фізичних осіб, які перетинають державний кордон, здійснюється з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 при перетинанні Державного кордону України пред`явила дійсний паспорт громадянина Республіки Польща серії НОМЕР_1 , виданий 24.03.2023 року, на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який їй належить, містить усі необхідні реквізити, виданий уповноваженим державним органом іншої держави, підтверджує громадянство, посвідчує особу пред`явника, дає право на в`їзд або виїзд з держави (і це узгоджується із вимогами Конвенції) та визнаний Україною.

При цьому, посадовими особами, які склали протокол про адміністративне правопорушення, не надано доказів того, що паспорт громадянина Республіки Польща серії НОМЕР_1 для виїзду за кордон, який пред`явила ОСОБА_3 є підробленим або ж містить недостовірні відомості.

Таким чином, дії ОСОБА_3 не суперечать положенням ст. 12 Закону України «Про державний кордон України», ст. 6 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 року (зі змінами) щодо вимоги про перетин кордону за дійсним паспортним документом, а також узгоджуються із приписами Європейської Конвенції «Про громадянство», ратифікованою Україною.

Окрім цього, відповідно до рішення Європейської Ради від 23.06.2022 року держава Україна на шляху до євроінтеграції отримала статус кандидата у члени Європейського Союзу.

Положення п. 1 ст. 2 Закону України «Про громадянство» стосовно того, що громадяни України, які набули громадянство іншої держави, у правових відносинах з Україною залишаються лише громадянами України, не призводить автоматично до недійсності документів щодо громадянства, виданих іншою державою у встановленому порядку.

Відповідальності за наявність у особи паспортів громадянина декількох держав законодавством України не встановлено.

Доказів того, що ОСОБА_3 , виїжджаючи з України та надаючи на паспортний контроль дійсний паспорт громадянина Республіки Польща діяла з прямим умислом на перетинання кордону у незаконний спосіб, без відповідних документів, суду не надано і матеріали справи таких доказів не містять.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленим законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги, що відповідальність за подвійне громадянство законодавством України не передбачена, факт того, що ОСОБА_3 є громадянкою Республіки Польща нічим не спростовується, а також враховуючи, що матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_3 пред`явила при перетині кордону документ, що містить недостовірні відомості про особу, а тому відсутні правові підстави для притягнення останньої до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.204-1 КУпАП, внаслідок чого провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 1, 6, 7 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 року за №1710-VI, ст.12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991р., -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 204-1 КУпАП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя:

Оригінал постанови.