Справа №585/3003/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Євлах О. О.
Номер провадження 33/816/231/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участю секретаря Баришевої А.І., представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Шунька О.Г. , розглянувши у режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого. на постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 жовтня 2023 року, якою провадження у справі відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого головним механіком «Роменська Дистанція колії»,

за ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку зі закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

В С Т А Н О В И В:

Постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 жовтня 2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за те, що 23.06.2023 близько 09 год. 25 хв. в м. Ромни по вул. Сумська біля буд. 43, керуючи транспортним засобом «Opel Combo», номерний знак НОМЕР_1 , не був уважний, не впевнився в безпеці свого маневру повороту ліворуч в наслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Mercedes-Benz E 220», номерний знак НОМЕР_2 під керування водія ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 2.3 б, п. 10.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, потерпілий ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02.10.2023 та виключити з мотивувальної частини постанови посилання суду на доказ доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - висновок експерта № 145 від 07.08.2023 та обрахування провини останнього у розмірі 50 відсотків. В іншій частині постанову суду залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що в мотивувальній частині постанови, суд вийшов за межі розгляду адміністративної справи, оскільки не мав права, встановлювати відсоткову ступінь провини.

Змішана форма вини, у відсотковому значенні, встановлюється у цивільному судочинстві при визначенні розміру відшкодування матеріальних збитків і моральної шкоди. Визначення ступеню вини водіїв не входить до завдань в правах про адміністративні правопорушення.

Крім того, висновок експерта за № 145 свідчить про те, що він не є обґрунтованим, оскільки ґрунтується лише на вихідних даних від захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , на особистих пояснень останнього та на схемі ДТП.

У той же час, адміністративну справу відносно ОСОБА_1 розглядав інший складу суду, який на підставі дослідженого відеозапису з камер спостереження, на якому зафіксовано дорожньо-транспортна пригода, постановив судове рішення, яким провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Так, судом було встановлено, що дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення правил дорожнього руху саме водієм автомобіля «Опель», ОСОБА_2 , який мав подати сигнал покажчиком повороту завчасно до початку маневру, з врахуванням швидкості руху, але не менше як за 50-100 метрів у населених пунктів, таким чином порушив п. 9.4 ПДР. Водій ОСОБА_1 діяв у відповідності до вимог п. 14.5 ПДР України, яким дозволено водію транспортного засобу залишатися на смузі зустрічного руху, якщо після повернення на раніше займану смугу йому доведеться знову розпочати обгін, за умови, що він не створює небезпеки зустрічним транспортним засобам, які рухаються з ним з більш високою швидкістю.

Проте, експерт не досліджував та не вивчав матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_4 , а отже даний висновок є неналежним доказом, бо не ґрунтується на усіх обставинах дорожньої - транспортної пригоди.

Розгляд даної справи було проведено без участі ОСОБА_2 та його захисника адвоката Цимбала В.І., які будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце апеляційного розгляду до суду не з`явилися, на відео конференцію не з`явились та клопотань про відкладення не подавали.

Заслухавши доповідь судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, представника потерпілого ОСОБА_1 , адвоката Шунько О.Г., який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності зі законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме те, що останній не був уважним та не впевнився в безпеці маневру повороту ліворуч, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Mercedes-Benz Е 220», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження, чим порушив п. 2.3 б, п. 10.1 ПДР України.

Разом з цим доводи апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_1 щодо визнання його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, виходять за межі розгляду даної адміністративної справи, апеляційний суд вважає слушними з огляду на наступне.

Як слідує з матеріалів даної справи, судом розглядалося питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , відносно якого і складено протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 007832 від 13.07.2023, а ОСОБА_1 у даному провадженні перебуває в процесуальному статусі потерпілого.

За змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 р., та «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 р. неодноразово вказував, що «оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій».

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Отже, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що в суду першої інстанції не було правових підстав для висновку про те, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди, а тому останній також винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім того, апеляційний суд вважає слушним твердження потерпілого про безпідставність визначення його вини у відсотковому значенні, оскільки змішана форма вини встановлюється в цивільному судочинстві при визначенні розміру відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 1190 ЦК України, за заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

Щодо доводів апелянта про безпідставність врахування судом висновку експерта № 145 від 07.08.2023, відповідно якого в діях водія автомобіля «Mercedes-Benz E-200», потерпілого ОСОБА_1 вбачаться невідповідність вимогам п. 10.1, 14.2 б, в, 12.4, 12.3 ПДР України, з яких невідповідність вимогам п. 14.2 б, в, 12,4, 12.3 ПДР України знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, апеляційний суд вважає необґрунтованим.

Приписами статей 251, 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Так, наведення суддею в оскарженій постанові висновку № 145 від 07.08.2023 з чим не погоджується апелянт, не є встановленням вини потерпілого ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а є доказом на підставі якого суд встановив вину ОСОБА_2 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 задовольнити частково та виключити з мотивувальної частини постанови Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 жовтня 2023 року посилання на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а в іншій частині постанову залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 жовтня 2023 року, якою закрито провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, змінити.

Виключити з мотивувальної частини постанови Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 жовтня 2023 року висновок про обрахування провини ОСОБА_1 у розмірі 50 відсотків.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.