ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Головчак М.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч.5 ст. 126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №413030 від 23.05.2024, ОСОБА_1 , 23.05.2024, близько 15:50 год., в м. Рівне, вул. Новодвірська, 8, в порушення ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», керував транспортним засобом AUDI А3, номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи особою, яка позбавлена права керувати транспортним засобом на підставі постанови Рівненського районного суду від 17.10.2023.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.5 ст. 126 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Вотава І.Л. під час розгляду справи просила закрити провадженні у справі у зв`язку з відсутністю події у складі адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, оскільки викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини не відповідають дійсності, тому що ОСОБА_1 за вищевказаних обставин транспортним засобом не керував, перебував у транспортному засобі та чекав на товариша. Коли під`їхали працівники поліції, ОСОБА_1 перебував у припаркованому транспортному засобі, автомобіль не був заведений, останні вказали також що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Твердження працівників поліції спростовуються відеозаписом з нагрудних камер, де відображено що ОСОБА_1 перебуває в транспортному засобі, а також висновком щодо результатів медичного огляду КП «РОЦПЗН», згідно якого у ОСОБА_1 на момент огляду 23.05.2024, 16:00 год. ознак сп`яніння не виявлено.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

Так, ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», визначає, що забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частина 2 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Частиною 5 ст. 126 КУпАП, встановлена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 5 ст. 126 КУпАП, необхідно встановити факт керування особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, і що таке керування є повторним протягом року.

Викладені у згаданому протоколі про адміністративне правопорушення обставини, зокрема що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, і наведене спростовуються відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, на якому відображено, що працівники поліції під`їхали до транспортного засобу у якому знаходився ОСОБА_1 , при відчинених дверцятах. Автомобіль перебував у нерухомому стані.

Моменту переслідування транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , до зупинки транспортного засобу, на відеозаписі відсутні.

Доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем в матеріалах справи відсутні.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30.09.2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, що б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви суду.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Під юридичним складом адміністративного правопорушення розуміють передбачену нормами адміністративного права сукупність ознак, при наявності яких те чи інше протиправне діяння можна кваліфікувати як правопорушення.

Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Таким чином, матеріали справи, зокрема відеозапис з нагрудних камер працівників поліції не містять доказів того, що будучи особою позбавленою права керуванням транспортними засобами, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, п ровадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення;

За наведених обставин, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Головчак М.М.