ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1627/24 Справа № 932/428/24 Суддя у 1-й інстанції - Татарчук Л.О. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 , у інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , подану на постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 лютого 2024 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

встановила:

Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 лютого 2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Відповідно до змісту постанови суду, 22 грудня 2023 року о 23.35 год. водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «Porche», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався в м.Дніпро по вул. Харківській, буд.2а, з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_3 відмовився, чим своїми діями порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення за ч.1 ст. 130 КУПАП.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції захисник Переметчик О.В. подав апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої просить про скасування постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 лютого 2024 року та закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Крім того, захисником подано клопотання про поновлення строку оскарження постанови суду першої інстанції з огляду на те, що справа розглянута за відсутності ОСОБА_4 та його захисника, які довідалися про прийняте рішення тільки 29.05.2024 року.

Обґрунтовуючи доводи поданої апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_3 не володіє українською мовою, оскільки є громадянином Туреччини та під час зупинки його транспортного засобу просив працівників поліції про залучення йому перекладача, на що останні йому відмовили, тим самим позбавили права надавати свої заперечення, що є підставою для визнання складеного щодо ОСОБА_4 протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом у справі.

В судове засідання апеляційної інстанції захисник Переметчик О.В. та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату та час судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомили, але їх неявка, відповідно до приписів ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Перевіривши витребувані із Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 за ч.1 ст.130 КУпАП, повторно дослідивши додані до протоколу про адміністративне правопорушення докази, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 не підлягають задоволенню за такими підставами.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено (ст. 294 КУпАП).

Право апеляційного оскарження можливе абсолютно по кожному адміністративному правопорушенню (ст.ст. 130, 124, 172-11, 184 КУпАП та інші правопорушення).

Розглядаючи клопотання про поновлення апелянту строків апеляційного оскарження зазначеної судової постанови, апеляційний суд вважає доводи захисника слушними, оскільки ним пропущено строк апеляційного оскарження з підстав, які не залежали від нього. Так, матеріалами справи встановлено, оскаржувану постанову захисником отримано 29 травня 2024 року. Матеріали справи не містять відомостей про направлення оскаржуваного судового рішення захиснику або безпосередньо ОСОБА_5 .. Тому, на думку апеляційного суду, наявні підстави для поновлення строків апеляційного оскарження постанови як пропущені із поважних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано у повному обсязі з огляду на наступне.

Як слідує зі змісту постанови суду першої інстанції, визнаючи ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя місцевого суду послався, як на докази, на матеріали справи, а саме на: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №689538 від 22.12.2023 року, відеозапис з нагрудних камер працівників поліції та рапорт працівника поліції щодо обставин скоєного правопорушення.

Докази, на які посилався суд першої інстанції, а також які долучені до матеріалів справи були перевірені та досліджені під час апеляційного розгляду.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №689538 від 22.12.2023 року, складеного щодо ОСОБА_4 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1) вбачається, 22 грудня 2023 року о 23.35 год. водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «Porche», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався в м.Дніпро по вул. Харківській, буд.2а, з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_3 відмовився, чим своїми діями порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення за ч.1 ст. 130 КУПАП.У протоколі у графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності зазначено «Відмовився». Крім того, зафіксовано, що у водія ОСОБА_4 працівниками поліції вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 від 05.09.2023 року та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_3 . Водій ОСОБА_3 від підпису протоколу про адміністративне правопорушення відмовився, про що свідчить відповідний напис у графі «Підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності».

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначені посада, найменування підрозділу поліції, звання та прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка його складала, та його підпис. Також, зі змісту протоколу встановлено, що в ньому зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення, який складений щодо ОСОБА_4 сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст.254,256 КУпАП, тому є належним доказом у справі.

Як вбачається з відеозапису з нагрудного відео реєстратора працівника поліції, доданого до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД №689538 від 22.12.2023 року, зафіксовано факт керування ОСОБА_6 транспортним засобом «Porche», державний номерний знак НОМЕР_4 2023 року о 23.35 год. у м.Дніпро по вул. Харківській, буд.2а та зупинки даного транспортного засобу працівниками поліції. Під час спілкування працівників поліції із водієм у останнього було помічено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає дійсності, у зв`язку з чим ОСОБА_7 було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, на що останній відповів відмовою, та у медичному закладі, від чого ОСОБА_3 також відмовився. В подальшому поліцейський повідомив ОСОБА_7 про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, а також місце розгляду справи, заперечень від ОСОБА_4 не надходило, натомість останній зазначив, що дійсно вживав алкогольні напої перед тим, як сів за кермо.

Отже, працівник патрульної поліції зафіксував у встановленому законом порядку відмову водія ОСОБА_4 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також роз`яснив йому його права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, та повідомив, що розгляд адміністративної справи відбудеться за викликом суду у Бабушкінському районному суду міста Дніпропетровська.

Вказаний відеозапис здійснено працівниками поліції з дотриманням вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026), в тому числі в частині відмови ОСОБА_4 від проходження такого огляду.

Наданий працівниками поліції відеозапис, який міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та на якому зафіксовано відмову ОСОБА_4 від проходження огляду на стан сп`яніння, отриманий із автоматичної відеотехніки, що знаходився в чужому володінні (працівника поліції) з метою фіксування правопорушення, відповідно до п.2 ч.1 ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію», може слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм КУпАП.

Тому цей відеозапис є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_4 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Варто наголосити, що законодавством України передбачено альтернативні порядки проходження огляду на стан сп`яніння. Так, відповідно до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015 року огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Однак, ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу та і у медичному закладі. Останній не наполягав на можливості проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або ж у медичному закладі.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

На переконання апеляційного суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_4 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_3 не володіє українською мовою та під час зупинки його транспортного засобу прохав про залучення йому перекладача, не можуть бути підставою для скасування правильного по суті рішення, оскільки відповідно до дослідженого судом апеляційної інстанції відеозапису працівники поліції, дізнавшись про громадянство ОСОБА_4 перепитали останнього про зрозумілість йому української мови, після чого, інформацію надавали останньому зрозумілою йому, російською мовою. Крім того, відеозаписом не зафіксовано прохання ОСОБА_4 про призначення йому перекладача, у зв`язку із незрозумілістю мови, якою до нього звертались працівники поліції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові.

За такого немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що просить захисник Переметчик О.В..

З огляду на викладене, прийняте судом першої інстанції рішення є законним та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_1 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 лютого 2024 року - задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 лютого 2024 року, як пропущеного з поважних підстав.

Постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 лютого 2024 року, про визнання винним і притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя

Дніпровського апеляційного суду О.В. Рябчун