Справа № 645/2287/24
Провадження № 3/645/941/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м.Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Алтухової О.Ю.,

секретар судових засідань Малій О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

23.04.2024 року о 07 год. 26 хв. в м. Харкові, по вул. Краснодарська, буд. 202, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Suzuki Vitara», державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення мови). Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6820» в присутності двох свідків (тест № 2503 від 23.04.2024 року, результат огляду становить 0,74 ‰ проміле). З результатом огляду ОСОБА_1 не згоден. Від проходження огляду у закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ», з метою підтвердження стану алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Зарицька К.Ю., яка діє на підставі договору та ордеру, надала до суду заперечення, у яких зазначила, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення є незаконним та не містить належних та допустимих доказів адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП. Просила суд провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення оскільки у матеріалах відсутності правові підстави зупинка транспортного засобу; співробітниками патрульної поліції не було належним чином встановлено суті адміністративного правопорушення, а матеріали справи є не узгодженими та не логічними; протокол, всупереч вимогам КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, містить виправлення у графі «Свідки чи потерпілі»; протокол складено за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18А, а не за місцем вчинення, яким визначено: м. Харків, вул. Краснодарська, 202; наявні відеозаписи не є належним доказами, оскільки містять тільки запис про рух транспортного засобу та відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (вх. ЕП-1470 від 03.05.2024 року; вх. № 9945 від 17.05.2024 року).

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Зарицька К.Ю. 11.06.2024 року через канцелярію подала суду заяву, у якій просила відкласти судовий розгляд у зв`язку з її зайнятістю у іншій справі та перебуванням ОСОБА_1 на лікуванні у медичному закладі. Проте доказів поважності причин неявки ОСОБА_1 суду не надано.

Враховуючи те, що у матеріали справи містять письмові заперечення Захисника ОСОБА_1 адвоката Зарицької К.Ю. по суті справи, в яких викладені позиції сторони захисту, суд приходить до висновку, що учасники справи скористались своїми процесуальними правами на подання пояснень, тому вважає можливим проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху

Згідно з ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За приписами ч.ч. 3-4, 6 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (п. 6 розділу І Інструкції).

Згідно з пунктом 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 251 КУпАП.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 603789 від 23.04.2024 року; довідкою інспектора ВАП УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Тарасенка В. відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з обліковими даними ІПНП, отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 14.03.2015 року; результатом тестування на алкоголь складеного 23.04.2024 року о 07:32 год. за допомогою Drager «Alcotest 6820», прилад № ARНF 0024, принтер ARCC-5022, тест № 2503, за яким виявлено 0,74 ‰ (проміле); складеним до тесту актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, який було проведено за участю свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан сп`яніння; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке видано на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; даними, перенесеними на DVD диски, з нагрудних камер патрульних поліцейських, на яких відображена послідовність дій працівників патрульної поліції, щодо адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 ; копією розписки ОСОБА_1 від 23.04.2024 року, за яким останній зобов`язався не керувати транспортним засобом; рапортом інспектора УПП в Харківській області ДПП.

Заперечення захисту у питанні дій працівників поліції щодо незаконності зупинки, проведення огляду на стан сп`яніння та складання протоколу, суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою. Проте стороною захисту не надано відомостей про те, що останні зверталися до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності відповідних посадових (службових) осіб, які складали протокол та фіксувала правопорушення, в порядку передбаченому чинним законодавством, тобто дії останніх в порядку ст.267 КУпАП не оскаржувалися. Окрім того, питання поважності чи неповажності причин зупинки автомобіля поліцейськими не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, доказів встановлення незаконності дій працівників поліції під час зупинки транспортного засобу (судове рішення, висновок компетентного органу) суду не надано.

Щодо доводів захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення неналежно оформлений та не може бути належним доказом, оскільки містить виправлення суд зазначає наступне.

Розділ ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, встановлює, що Протокол про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом згідно з технічним описом бланка протоколу про адміністративне правопорушення, на якому проставлено відповідні серію та номер. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Таким чином, національне законодавство безумовно не забороняє закреслення чи виправлення відомостей, внесення додаткових записів до протоколу про адміністративне правопорушення.

Закреслення чи виправлення відомостей, внесення додаткових записів забороняється саме після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Доказів того, що протокол був змінений після його підпису ОСОБА_1 суду не надано. Окрім того, допущена помилка була усунута працівником поліції про що складено відповідний рапорт, який долучено одночасно з протоколом про адміністративне правопорушення та узгоджується з іншими матеріалами справи (а.с. 10).

Щодо твердження захисту про те, що працівниками поліції не встановлено суті правопорушення, долучені відеозаписи не є належними доказами, а інші матеріали справи є не послідовними суд зазначає наступне.

З долучених до матеріалів справи відеозаписів зафіксовано рух транспортного засобу «Suzuki Vitara», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та відмову останнього від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, та у медичному закладі.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами можуть бути будь-які фактичні данні, які, в тому числі, встановлюються за допомогою різноманітних технічних засобів відеозапису.

Будь-яких порушень при проведенні фіксації вчиненого адміністративного правопорушення та збирання доказів, судом не встановлено.

Окрім того, ч. 2 ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що поліцейські можуть застосовувати превентивні заходи, до яких відповідно до статті 31 вказаного Закону віднесено застосування засобів відеозапису.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, зважаючи на долучені до матеріалів справи докази, працівниками поліції, на виконання вимог ст. 266 КУпАП до протоколу були додані, як наявні відеозаписи, так і акт огляду, який проводився за участю свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та письмові пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за допомогою яких фіксувалась відмова ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, суд вважає безпідставним доводи захисту щодо визнання відеозапису, долученого до матеріалів справи, неналежним доказом, оскільки відеозапис не суперечать вимогам статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення та не є єдиним доказом по справі, а оцінюється судом в сукупності з іншими доказами.

Зауваження захисту з приводу невизначеності працівників поліції в суті адміністративного правопорушення, яке було вчинено ОСОБА_1 та місця складання протоколу про адміністративне правопорушення є безпідставними з огляду на наступне.

Пунктом 6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 року № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 був не згоден з результатами огляду на стан сп`яніння, проведеного на місці зупинення транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, що підтверджується результатами тесту № 2503, актом огляду та поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які були отримані 23.04.2024 року о 08.00 год. за адресою: м.Харків, вул. Ахієзерів, 18А.

Таким чином, саме відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, після оспорення ним результатів тесту № 2503 проведеного за допомогою Drager «Alcotest 6820», послугувала підставою для складення відносно нього протоколу за порушення вимог п.2.5 ПДР, що і відбулось за адресою отримання такої відмови, а не за порушення п. 2.9.а ПДР України за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 603789від 23.04.2024 року працівниками поліції не було допущено неповноти чи необ`єктивності в оцінюванні дій ОСОБА_1 при вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наявні у матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення, дані відеозапису та інші матеріали справи не містять істотних розбіжностей та підтверджують фактичні обставини справи.

Суд, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Санкцією ч. 1 статті 130 КУпАП встановлено накладання на особу, якою вчинено таке правопорушення, адміністративного стягнення на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховує характер та підвищену небезпеку вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини.

Згідно зі ст.ст. 34, 35 КУпАП обставин, що пом`якшують чи обтяжують адміністративну відповідальність, під час судового розгляду не встановлено.

Суд вважає необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на момент вчинення адміністративного правопорушення дорівнювало 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.130, 247, 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити, що штраф, відповідно до ст. 304 КУпАП, має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника, згідно зі ст. 308 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю. Алтухова