Справа № 357/3872/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.05.2024 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, паспорт № НОМЕР_1 ,

за ст. 185, ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його законного представника ОСОБА_2 ,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 411395, 28.02.2024 о 15:00 год на алеї по вул. Героїв Чорнобиля у м. Біла Церква Київської області, ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою, вдарив працівника поліції ОСОБА_3 ногою в область тулуба, чим порушив громадський порядок і спокій громадян, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 173 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 121369, 28.02.2024 о 15:00 год по вул. Героїв Чорнобиля у м. Біла Церква Київської області, ОСОБА_1 не виконував неодноразову законну вимогу про припинення правопорушення, шарпав та вдарив працівника поліції, поводив себе зухвало та нахабно, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 185 КУпАП.

Постановою суду від 05.04.2024 справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ТкаченкоА.В. на запитання судді повідомив, що вину у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. 173, 185 КУпАП не визнає. Щодо нього не висловлювалася працівником неодноразової законної вимоги, а тому і не було вчиненого ним правопорушення. Поліцейського він не шарпав за формений одяг та не бив його ногою в область тулуба. Нецензурною лайкою він не виражався.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення серії ВАБ № 411395 та серії ГП № 121369 від 28.02.2024 таписьмові матеріали справи, додані на їх обгрунтування та відеозаписи, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173, 185 КУпАП з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне та повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до диспозиції ст. 173 КУпАП дрібним хуліганством визнається нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони (ЗУ «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22.09.2005 р. № 2899-1 У).

Нецензурна лайка - це сегмент лайливої лексики різних мов, що містить вульгарні, грубі (непристойні) лайливі вирази, за допомогою якої часто виражають спонтанну мовну реакцію на несподівану (зазвичай неприємну) ситуацію. Варто зазначити, що у правозастосовній практиці використовують фактичну презумпцію загальновідомості нецензурної лексики. Це пояснює відсутність законодавчого визначення цієї категорії, а також безпосередньої її фіксації в матеріалах справи, а також проведення в кожному конкретному випадку філологічної, культурологічної та інших експертиз.

Під терміном «інші подібні дії» слід розуміти: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, які слідкують за порядком; безпідставне порушення спокою громадян телефонними дзвінками, лихослів`я по телефону; співання непристойних пісень; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; ґвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; справляння природних потреб у не відведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільна без потреби зупинка комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; неправдиве повідомлення про смерть родичів, знайомих, якщо це не призвело до тяжких наслідків; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявленням неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах тощо.

У правовому висновку Верховного Суду України, сформульованого в рішенні від 04.10.2012 (справа № 5-17кс12), дано юридичну характеристику складу злочину - хуліганство та пояснено відмінність його від злочинів, учинених на ґрунті особистих неприязних стосунків. У контексті даної справи у цьому висновку зазначено, що об`єктом посягання при хуліганстві є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, усталених правил поведінки в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного. В основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, перебувають об`єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Зміст та спрямованість цього діяння випливає з характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між учасниками конфлікту.

Відповідно до роз`яснень, даних у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22 грудня 2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства від інших протиправних дій.

Статтею 185 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Так, злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки. Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням та ін.

Згідно із постановою Пленуму Верховного Суду України № 8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні службових обов`язків, оскільки вимога або розпорядження поліцейського це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.

З матеріалів справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП вищезазначеним вимогам закону не відповідає, оскільки у ньому не розкрито об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, зокрема, відсутнє посилання на те, яку саме неодноразову вимогу поліцейського та про припинення якого саме правопорушення ОСОБА_1 не виконав.

З рапорту поліцейського від 28.02.2024 вбачається, що при затриманні громадянина ОСОБА_2 невідома особа перешкоджала його затриманню, шарпала за формений одяг поліцейського та нанесла удар ногою в область тулуба. Невідомою особою виявився ОСОБА_1 .

Однак суддя зазначає, що сам по собі рапорт інспектора поліції, який міститься в матеріалах справи, не може вважатися єдиним беззаперечним і об`єктивним доказом у справі.

Долучені до протоколу, матеріали відеозапису, не відображають обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Так, на переглянутому судом відеозаписі не зафіксовано факту неодноразової наполегливої законної вимоги поліцейського до ОСОБА_1 про припинення правопорушення та не зафіксовано відмови ОСОБА_1 від її виконання (словами, жестами, мовчанням).

Крім того, незважаючи на те, що на місці події було багато свідків, протокол не містить посилання на свідків, в матеріалах справи відсутні їх пояснення, які могли б підтвердити обставини вчинення ОСОБА_1 вказаного у протоколі про адміністративне правопорушення.

Тобто, до протоколу не долучено жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Суддя зазначає, що вказані у протоколі про адміністративні правопорушення дії ОСОБА_1 : «шарпав та вдарив працівника поліції, поводив себе зухвало» не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а саме його об`єктивної сторони.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП, складеного про те, що ОСОБА_4 виражався нецензурною лексикою, вдарив працівника поліції ОСОБА_3 ногою в область тулуба, особою, яка склала протокол додано копії протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , копію протоколу за ст. 173 КУпАП стосовно ОСОБА_5 , копію протоколу про адміністративне затримання ОСОБА_1 копію рапорту поліцейського, копію акту затримання транспортного засобу від 28.02.2024, копію постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП стосовно ОСОБА_6 та диски з відеозаписами.

Із переглянутих відеозаписів, що містяться на дисках не суддею не встановлено хуліганських дій з боку ОСОБА_1 , а саме: на відеозаписі не зафіксовано факту висловлювання ОСОБА_1 нецензурною лексикою та факт нанесення поліцейському тілесних ушкоджень. Доданими до протоколу копіями зазначених вище документів також не підтверджуються вказані обставини.

Жодних інших доказів, які б підтверджували факт вчинення хуліганських дій матеріали справи не містять.

Крім того, у протоколу про адміністративні правопорушення не зазначено свідків вчинення даного правопорушення у присутності яких було порушено громадський порядок, відсутні їх пояснення чи заява, а також не відібрано пояснення у особи, відносно якої складено протокол.

При цьому ч. 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються відомості, необхідні для вирішення справи.

Таким чином, вказані докази не підтверджують наявність складу адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП.

Таким чином, будь-яких фактичних даних, на основі яких можна було б дійти висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, яке посягає на громадський порядок і спокій громадян, тобто вчинив дрібне хуліганство, об`єктивна сторона якого передбачає посягання на суспільні відносини у громадських місцях, і як наслідок порушення спокою громадян, тобто невизначеного кола осіб, як потерпілих, а також, що ОСОБА_1 вчинив злісну непокору, а саме відмовився від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, або відмовився у зухвалій формі, що свідчило про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок, судом не встановлено, а наявні обставини у своїй сукупності переконливо свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого останньому адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, 185 КУпАП, тобто дрібного хуліганства та злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП, виноситься постанова про закриття справи.

На підставі викладеного і керуючись ст. 173, 185, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 173, 185 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяТетяна КЛЕПА