Справа № 605/368/24
Провадження № 3/605/219/2024
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 грудня 2024 рокум.Підгайці

Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Кравчук В.М., розглянувши матеріали, які надійшли з сектору поліцейської діяльності № 2 відділу поліції № 1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 від 25.02.2019, виданий органом 6124, РНОКПП НОМЕР_2 , посвідчення водія НОМЕР_3 , працездатного, приватного підприємця, має на утриманні неповнолітнього сина, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_4 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його представника - адвоката Парубія М.М.,

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №111302 від 12.08.2024, ОСОБА_1 12.08.2024 о 20.36 год. у с. Юстинівка Підгаєцької ОТГ Тернопільського району Тернопільської області керував транспортним засобом (автомобіль марки Opel Zafira д.н.з. НОМЕР_5 ) з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нечітка вимова, тремтіння рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Водій відмовився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Драгер та проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні 05.11.2024 адвокат Парубій М.М. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ТР№000036 від 04.09.2014, ордер про наданння правничої допомоги серії ВО №1085902 від 02.10.2024) підтримав подані ним заперечення на протокол про адміністративне правопорушення та заяву про закриття провадження у справі, додатково пояснивши, що ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнає, оскільки він не керував транспортним засобом, а лише знаходився на водійському сидінні припаркованого автомобіля з вимкнутим двигуном. До цього кермувала автомобілем його дружина ОСОБА_2 , яка пересіла на водійське сидіння, щоб ОСОБА_1 міг усунути технічну несправність автомобіля, а саме замінити автомобільний запобіжник. В адміністративних матеріалах відсутні докази того, що автомобіль здійснював рух за описаних у протоколі обставин, а ОСОБА_1 виконував функції водія. Не зафіксовані вказані обставини і на відеозаписі з відеореєстратора та нагрудних відеокамер працівників поліції. ОСОБА_1 лише через перебування на водійському сидінні припарткованого ТЗ не може бути суб`єктом огляду на стан сп`яніння, бо не був водієм, а отже і не є суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Просив провадження у адміністративній справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні 17.12.2024 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 12 серпня 2024 року вони з дружиною їздили провідати батьків у сусіднє село, за кермом автомобіля була його дружина ОСОБА_2 , яка і є власницею транспортного засобу. В цей день він кермувати не мав наміру, оскільки почував себе погано і проходив курс лікування від загострення хронічного панкреатиту, тому і посвідчення водія з собою не брав. Додому поверталися приблизно о пів на дев`яту, і вже на в`їзді в с. Юстинівка, де вони проживають, дружина зупинилася на узбіччі, оскільки побачила несправність в електроніці автомобіля. Завести автомобіль не змогла, тому ОСОБА_1 довелося пересісти на водійське місце, щоб замінити автомобільний запобіжник, один з яких ймовірно згорів, оскільки розташовані вони під кермом. Після цього вони з дружиною знову мали помінятися місцями, і продовжити рух. Однак, до них під`їхали працівники поліції, почали вимагати документи на автомобіль, посвідчення водія, складати постанову, не зважаючи на пояснення ОСОБА_1 , що він пересів на водійське сидіння тимчасово для усунення технічної несправності і не є водієм, авто припарковане на узбіччі, не рухалося і двигун був вимкнений. Під час спілкування з поліцейськими, один з них сказав, що йому здається, що від ОСОБА_1 чути запах алкоголю і вони складуть протокол ще й за кермування в стані алкогольного сп`яніння. В подальшому він дізнався, що на нього було складено дві постанови про накладення адміністративного стягнення (за ч.1 ст 126 КУпАП та за ч.2 ст.122 КУпАП), а також протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 інкримінують вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, що він 12.08.2024 о 20.36 год. у с. Юстинівка Підгаєцької ОТГ Тернопільського району Тернопільської області керував транспортним засобом (автомобіль марки Opel Zafira д.н.з. НОМЕР_5 ) з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нечітка вимова, тремтіння рук, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Водій відмовився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Драгер та проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є водії транспортних засобів.

Згідно Загальних положень ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Склад адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, може мати місце лише тоді, коли водій, керуючи транспортним засобом із ознаками сп`яніння, відмовився проходити огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в спеціально визначеному лікувальному закладі.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху транспорту, тобто технічні дії з метою приведення транспортного засобу у рух, що призводить до зміни його положення відносно початкового, переміщення транспортного засобу в просторі.

Як зрозуміло з пояснень ОСОБА_1 , адвоката Парубія М.М. та письмових пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_1 12.08.2024 о 20.36 год. не керував транспортним засобом марки Opel Zafira д.н.з. НОМЕР_5 , а працівники поліції підійшли до припаркованого автомобіля, двигун якого був вимкнений.

Це підтверджується дослідженими в судовому засіданні відеозаписами, долученими до матеріалів справи, а саме із запису з відеореєстратора вбачається, що 12.08.2024 о 20.36 год. поліцейський патрульний автомобіль під`їхав до автомобіля Opel Zafira д.н.з. НОМЕР_5 , який стояв на узбіччі дороги навпроти автобусної зупинки с. Юстинівка. Далі на відео з нагрудної камери зафіксовано як поліцейський підходить до автомобіля Opel Zafira, в салоні якого перебуває ОСОБА_1 на місці водія та ОСОБА_2 на передньому пасажирському сидінні. Однак автомобіль перебував в нерухомому стані, з вимкненим двигуном. На відео зафіксовано як ОСОБА_1 о 20.38 пояснює поліцейським, що він не був водієм, а пересів на водійське місце тимчасово, для ремонту несправності, а водієм є його дружина, ОСОБА_2 , яка сидить поруч. Відеоматеріали не містять записів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом.

Зазначені обставини, зафіксовані на відеозаписі, підтверджуються також письмовими поясненнями свідка, очевидця події, ОСОБА_2 , які долучені судом до матеріалів справи (арк.спр. 74-76).

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", адже не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Суд не приймає до уваги наявний в матеріалах справи рапорт працівників поліції (арк.спр.2), як належний та допустимий доказ, оскільки рапорт це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції. У рапорті йдеться про повідомлення 12.08.2024 о 21.21 год. зі служби 102 зі слів наряду ГРПП СПД №2 м. Підгайці про те, що за порушення ПДР було зупинено автомобіль і по цьому факту складено адміністративний протокол.

В матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які підтверджували б факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності складу адміністративного правопорушення: суб`єкта, суб`єктивної сторони, об`єкта і об`єктивної сторони. Законодавство виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за відсутності складу правопорушення, при цьому якщо відсутній хоча б один з елементів складу правопорушення, то відсутній склад правопорушення в цілому. Обов`язок доведення наявності в діях правопорушника складу правопорушення, передбаченого певною статтею КУпАП покладається на осіб, які відповідно до КУпАП уповноважені складати протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд вважає, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт керування ОСОБА_1 12.08.2024 о 20.36 год. у с. Юстинівка Підгаєцької ОТГ Тернопільського району Тернопільської області, що виключає в його діях склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 не був належним суб`єктом адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З врахуванням наведеного, всі інші доводи представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Парубія М.М. щодо процедури складення протоколу, проведення огляду на стан сп`яніння, не мають правового значення для вирішення справи по суті.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП слід закрити, за відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 130, 247, 251, 252, 266, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: Валентина КРАВЧУК