П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення що надійшла із ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 пикордонний загін ЗхРУ ДПСУ відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч.2 ст. 204-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №014569 від 06.05.2024, вбачається, що протокол складено відносно ОСОБА_1 , : ІНФОРМАЦІЯ_2 за те, що 05 травня 2024 року о 02.10 на околиці населеного пункту Чоп, Ужгородського району на відстані 150 метрів до Державного кордону на напрямку 360 прикордонного знаку «У» був виявлений та затриманий під час спроби незаконного перетинання державного кордону в пішому порядку з України в Угорщину поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон в період воєнного стану в складі групи осіб.

Своїми діями порушив вимоги ст. ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, чим вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачено частиною 2 статті 204-1 КУпАП.

У попередніх судових засіданнях представник ОСОБА_1 адвокат Шкорка І.М., заперечував вину у вчиненні правопорушення, зазначив що ОСОБА_1 із товаришем були фактично затримані біля розважального закладу, потім їх доставили у прикордонну смугу співробітники прикордонної служби, а в подальшому оформили затримання на вказаному в протоколі місці. Представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 клопотав про виклик у судове засідання свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , якими оформлено адміністративні матеріали.

У судовому засіданні від 31.07.2024 за участю представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 було допитано у якості свідка ОСОБА_3 . Який повідомив, що перебуваючи у наряді по охороні ДКУ 05.05.2024 отримав повідомлення від ПОРВ про те, що двоє осіб мають намір незаконно перетнути ДКУ по залізничній колії. В подальшому із допомогою тепловізора ним з напарником було виявлено двох осіб, що рухалися по залізничні колії, біля кладовища в напрямку державного кордону. На вимогу зупинитись та повідомлення про те що, вони є представниками прикордонної служби, вказані особи почали втікати. В подальшому такі дві особи були затриманні через сто метрів, ними виявились ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .. В подальшому було оформлено адміністративні матеріали відносно вказаних осіб.

Згідно доданого до матеріалів справи наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 15.07.2024 №747-ОС, старшого лейтенанта ОСОБА_4 , виключено зі списків особового складу. У зв`язку із чим у судове засідання на виклик останній не з`явився.

В судовому засіданні 31.07.2024 представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 клопотав про відкладення розгляду справи, з можливістю забезпечення явки ОСОБА_1 та обгрутнування додаткових доводів. Вказане клопотання судом було задоволено.

У судове засідання призначене на 02.08.2024 року ОСОБА_1 , та його адвокат не з`явилися, повідомлялись про дату та час розгляду справи належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 204-1 КУпАП, передбачено відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Частиною 2 вказаної норми передбачено адмінвідповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно ст.9 Закону України Про Державний кордон України перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Згідно п.6 ч.1 ст.8 Закону України Про правовий режим воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, як встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 у вину ставиться те, що він:

05 травня 2024 року о 02.10 на околиці населеного пункту Чоп, Ужгородського району на відстані 150 метрів до Державного кордону на напрямку 360 прикордонного знаку «У» був виявлений та затриманий під час спроби незаконного перетинання державного кордону в пішому порядку з України в Угорщину поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон в період воєнного стану в складі групи осіб.

Своїми діями порушив вимоги ст. ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, чим вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачено частиною 2 статті 204-1 КУпАП.

Щодо заперечень його вини у чиненні правопорушення, в частинні затримання осіб біля розважального закладу та потім доставлення таких на місце затримання, суд вважає необґрунтованими, та такими що не підтверджуються жодними допустимими доказами. Крім цього спростовуються показами допитаного в судовому засіданні свідка інспектора прикордонної служби, який виявив двох осіб які самостійно шли по залізничній колії в напрямку державного кордону, в безпосередній близькості державного кордону 05.05.2024, яким в подальшому здійснювалось оформлення адміністративних матеріалів стосовно вказаних осіб.

Окрім того, згідно наявного в матеріалах справи рапорту помічника начальника відділу начальника групи АЮД ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) старшого лейтенанта ОСОБА_6 : в період з 08.00 04.05.2024 року по 08.00 05.05.2024 року виконував наказ на охорону державного кордону в прикордонному наряді «Старший зміни прикордонних нарядів» відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». О 02год. 10 хв. 05 травня 2024 року надійшла доповідь від інспектора моніторингу обстановки сержанта ОСОБА_7 що під час несення служби на напрямку 359-362 п/зн (У), на відстані близько 150 метрів до лінії державного кордону виявив та затримав 2 невідомих осіб (чоловіки громадяни України з документами) під час спроби незаконного перетинання ДКУ поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон.

Згідно наявного в матеріалах справи рапорту інспектора прикордонної служби 1 категорії водія відділення моніторингу обстановки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » сержанта ОСОБА_8 : інспектор прикордонної служби 1 категорії - водій відділення моніторингу обстановки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » сержант ОСОБА_9 о 02 год. 10 хв. 05.05.2024 на напрямку 360 п/зн (У), на відстані близько 150 метрів до лінії державного кордону виявив та затримав 2 невідомих осіб (чоловіки громадяни України з документами) під час спроби незаконного перетинання державного кордону поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон .

В подальшому осіб було доставлено на відділ прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з метою з`ясування обставин правопорушення.

За результатами розгляду матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення суддя вважає, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП та його вина підтверджуються протоколом про адміністративне затримання, рапортами інспектора прикордонної служби 1 категорії водія відділення моніторингу обстановки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » сержанта ОСОБА_8 та помічника начальника відділу начальника групи АЮД ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) старшого лейтенанта ОСОБА_6 , показами свідка ОСОБА_8 наданими у судовому засіданні , протоколом затримання та протоколом особистого огляду;фото таблицею до протоколу про адміністративне правопорушеня та схемою ділянки впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо затримання двох осіб при спробі незаконного перетину ДКУ, громадянами України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , протокол про АП серії ЗхРУ №014570 від 06.05.2024 та громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на напрямку 360 п/зн «У» 150 метрів до державного кордону 05.05.2024 року..

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення вимог ст.ст.9,12 Закону України «Про державний кордон України від 04.11.1991, п.10 постанови Кабінету Міністрів України № 1147 від 27.07.1998, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч.2 ст.204-1 адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи судом не встановлено яких-небудь даних про застосування щодо ОСОБА_1 , незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусового визнання ним вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Наявними в протоколі підписами підтверджено, що ОСОБА_1 , роз`яснено права передбачені ч.1 ст.63 Конституції України, ч.1 ст.268 КУпАП, серед яких і право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; зі змістом протоколів ОСОБА_1 , ознайомлений зрозумілою йому мовою та їх копії отримав.

Суд надає критичну оцінку твердженням сторони захисту, оскільки такі не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, що в свою чергу дає обґрунтовані підстави вважати, що вказані доводи спрямовані на намагання ухилення від відповідальності за вчинені ОСОБА_1 адміністративне правопорушення.

Відомостей про те, що ОСОБА_1 , має будь-які законні підстави перебувати у прикордонній смузі, захисником не було надано.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Таким чином, протокол складено відповідно до 256 КУпАП, оскільки у ньому наявні всі необхідні обов`язкові дані та реквізити.

Враховуючи положення ст.ст. 280, 251,255 КУпАП, вважаю, що дії ОСОБА_1 , за ч.2 ст. 204-1 КУпАП, кваліфіковано вірно, а саме він вчинив спробу незаконного перетину ДКУ поза пунктами пропуску в пішому порядку у складі груп осіб.

На переконання суду, наявні у справі докази є належними, достатніми, послідовними, взаємоузгодженими та у своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення, ступінь вини у скоєному, те, що ОСОБА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, на підтвердження іншого суду доказів не надано, беручи до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу, тобто в межах санкції відповідної статті КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028,00 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 36, 40-1, ч.2 ст. 204-1, ст.ст. 245, 283-285, 287-291 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень) 60 коп.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош