465/5621/24
3-зв/465/4/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2024 року місто Львів

Франківський районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді Баран О.І.

за участі:

секретарів судового засідання: Блистіва Ю.І., Кондрашин В.Р.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ,

представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Мазченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву адвоката Мазченко Оксани Олексіївни, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), про відвід судді Кузя Василя Ярославовича у справі № 465/5621/24 (провадження № 3/465/2635/24),

в с т а н о в и в:

У провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває справа № 465/5621/24 (провадження № 3/465/2635/24), про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП).

19 липня 2024 року до Франківського районного суду м. Львова надійшла заява про відвід судді Кузя В.Я. у справі № 465/5621/24 (провадження № 3/465/2635/24), яку мотивовано наявністю дружніх відносин між суддею та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

22 липня 2024 року на електронну адресу суду від адвоката надійшло клопотання про призначення судового засідання на іншу дату. Однак, у встановлений для розгляду час захисник та ОСОБА_1 в судове засідання з`явилися, проти розгулу заяви не заперечували.

У судовому засіданні ОСОБА_2 заяву підтримала, пояснення дала аналогічні викладеним у заяві. Просила задовольнити заяву про відвід.

ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву захисника підтримав. В обґрунтування заявленого відводу вказав, що тривалий час працював начальником ВДС БЕЗ Франківського РВ ЛМУ УМВС у Львівській області. Працюючи на указаній посаді потоваришував із суддею, який свого часу також працював в органах прокуратури. З цього часу підтримує із суддею дружні відносини. Також їх поєднує наявність спільних друзів. Вони часто зустрічаються та телефонують один одному. Вважає, що ці обставини викликають сумніви у безсторонності та неупередженості судді ОСОБА_3 в очах розумного спостерігача та можуть вплинути на законність прийнятого рішення, а тому просив задовольнити заяву про відвід. На уточнююче запитання головуючого відповів, що з іншими суддями Франківського районного суду м. Львова жодних відносин не підтримує.

Суддя Кузь В.Я. в судове засідання не з`явився, просив розглянути заяву про відвід за його відсутності.

Заслухавши думку учасників процесу щодо поданої заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення, з таких мотивів.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Нормами чинного КУпАП не визначений порядок вирішення питання про відвід (самовідвід) судді.

У пункті 4 рішення Ради суддів України № 34 від 08.06.2017 року роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства, суддя може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства.

Частиною 1 ст. 2 КУпАП унормовано положення про те, що законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Оскільки у вказаному Кодексі відсутні норми, що регулюють порядок вирішення питання про відвід (самовідвід) судді, а тому діє аналогія закону та в даному випадку слід керуватися нормами Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК України).

Відповідно до частин 4, 5 ст. 80 КПК України, заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Встановлено, що у провадженні Франківського районного суду м. Львова перебувають матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2024 справу передано до провадження судді Кузя В.Я.

Незважаючи на скорочені строки розгляду справи про адміністративне правопорушення, справа до судового розгляду не призначалася, що допускає можливість подання заяви про відвід з урахуванням обмежень, встановлених ч. 5 ст. 80 КПК України.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений статтями 75, 76 КПК України.

Відповідно до статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів- незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана..

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має встановлюватися згідно з об`єктивним та суб`єктивним критерієм.

У пункті 49 рішення в справі «Білуха проти України» (Заява N 33949/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

У пунктах 105 106 рішення в справі «Олександр Волков проти України» ( CASE OF OLEKSANDR VOLKOV v. UKRAINE (Заява № 21722/11), Європейський суд з прав людини зауважив, що між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005?XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполучного Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), п. 32, Reports 1996?III). У цьому відношення навіть вигляд має певну важливість іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

У даному випадку заявник посилається на обставини, які складно спростувати стороною проти якої вони спрямовані, оскільки суддя не в змозі переконати учасника у власній неупередженості.

За таких умов суд вважає за необхідне додатково провести співвідношення заявленого відводу з інтересами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Зокрема встановлено, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за обставин, які мали місце 04.07.2024. За загальним правилом, визначеним ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення. За таких обставин суд не вбачає в заявленому відводі ознак недобросовісного користуватися процесуальними правами чи зловживання ними. Інших обставин, які б на це вказували також не встановлено.

Тому побоювання заявника щодо безсторонності суду за обставин цієї справи можуть вважатися об`єктивно виправданими, оскільки можуть ставити під сумнів законність винесеного рішення.

Відповідно до пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, та статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Враховуючи коментар до Кодексу суддівської етики (затверджений рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1) необхідно пам`ятати, що інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес. Розглядаючи справу, в якій фігурує якась близька судді людина, йому дуже складно переконати суспільство у своїй неупередженості. Суддя, який має (або створює враження такого, що має) конфлікт інтересів, але вважає, що може розглядати справу неупереджено, може брати участь в провадженні у разі згоди сторін.

Оскільки (на персональному рівні) суддя не в змозі переконати учасника у власній неупередженості, навіть мінімальні сумніви, висловлені учасником справи стосовно суб`єктивної поведінки судді, є підставою для його відсторонення.

Враховуючи вищевикладене, з метою виключення сумнівів щодо неупередженості головуючого судді в очах стороннього спостерігача, вважаю за необхідне задовольнити заяву про відвід судді Кузя В.Я. у зазначеній справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст.75, 80, 81 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву адвоката Мазченко Оксани Олексіївни, про відвід судді Кузя Василя Ярославовича задовольнити.

Відвести суддю Кузя Василя Ярославовича від участі у розгляді справи № 465/5621/24 (провадження № 3/465/2635/24).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 23.07.2024.

Суддя: Баран О.І.