Справа №583/1056/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сидоренко Р. В.
Номер провадження 33/816/648/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Авраменко Д.А., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Ярошенко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Ярошенко В.М. на постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 березня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , який працює на посаді водія у ПАТ «Укрнафта»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 березня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. за те, що 28 лютого 2024 року о 09 год. 54 хв., він, керуючи автомобілем ВАЗ 21124 д.н. НОМЕР_1 у м. Охтирка Сумської області, на перехресті доріг по вул. Незалежності - пров. Харківський, що регулюється сигналами світлофора, рухаючись на зелений сигнал світлофора та виконуючи поворот ліворуч із вул. Незалежності на пров. Харківський, не надав перевагу в русі автомобілю Nissan Bluebird д.н. НОМЕР_2 , під керуванням потерпілого ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку прямо. Внаслідок цього сталося зіткнення транспортних засобів та автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Таким чином ОСОБА_1 порушив п. 16.6 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з таким судовим рішенням, адвокат Ярошенко В.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову судді суду першої інстанції - скасувати, а провадження у справі закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник посилається на те, що обставини та суть правопорушення, викладені у протоколі серії ААД № 009792 відносно ОСОБА_1 , не відповідають дійсним обставинам пригоди, останній свою вину не визнає, з наявними матеріалами, що містяться у справі вони не погоджуються та вважають їх неналежними та недопустимими.

Апелянт вказує, що у судовому засіданні ОСОБА_1 пояснював, що 28 лютого 2024 року він рухався по вул. Незалежності в напрямку собору, та доїхавши до регульованого перехрестя з пров. Харківським перед тим як здійснити маневр повороту ліворуч на пров. Харківський на зелене світло, увімкнув сигнал повороту ліворуч. Переконавшись, що зустрічного транспорту по крайній правій смузі зустрічного руху не було та переконавшись у безпечності повороту, він почав маневр повороту ліворуч, знизив швидкість, даючи завершити перехід дороги пішоходам, та відчув, що відбулося зіткнення - автомобіль Nissan Bluebird д.н.з. НОМЕР_2 правою передньою частиною в`їхав в праву задню частину його автомобіля.

З показань ОСОБА_1 вбачається, що в момент початку маневру жодних авто на зустрічній смузі руху, які б рухались прямо, не було. Крім того, він вказував, що у крайній лівій смузі зустрічного руху стояв червоний автомобіль з покажчиком повороту ліворуч на вул. Армійська, метрів за 70 за ним рухався інший автомобіль, в тому ж ряді, тому він ( ОСОБА_1 ) визначив обстановку як безпечну та такою, що відсутні інші транспортні засоби в крайній лівій смузі зустрічного руху. Після ДТП приїхали працівники поліції та почали перевіряти документи на автомобіль. Після чого почали здійснювати заміри для схеми ДТП, медичний огляд не проводили, жодних прав під час складення протоколу роз`яснено не було, в тому числі, і на правову допомогу, він надав письмові пояснення про подію ДТП і з протоколом не погодився, а на іншого водія протокол не складався.

Однак, на такі пояснення ОСОБА_1 суд до уваги не прийняв, та, з врахуванням позиції іншого водія - ОСОБА_2 , який висловив незгоду із позицією ОСОБА_1 та вказував, що рухався у межах дозволеної швидкості руху та через раптовий виїзд на зустрічну смугу автомобіля ВАЗ навіть не встиг застосувати екстрене гальмування, визнав вину останнього у вчиненні даної події доведеною. Проте, ОСОБА_2 сам в судовому засіданні на його, захисника, запитання підтвердив, що він рухався в крайній лівій смузі свого руху; оскільки він вважав що там є всього одна смуга, та що перед ним були автомобілі, також зазначив, що він не застосував правила перестроювання в іншу смугу, не увімкнув покажчик правого повороту і перестроївся вже безпосередньо біля перехрестя. При цьому, враховуючи пояснення ОСОБА_1 , саме водій Nissan Bluebird порушив вимоги ПДР, рухався ближче до крайнього лівого краю, та за транспортними засобами попереду не був видимий для учасників руху, що рухаються в зустрічному напрямку для здійснення маневру повороту. У свою чергу, ОСОБА_1 завершував маневр, а водій Nissan Bluebird, що рухався з підвищеною швидкістю, який очевидно в останній момент здійснив перестроювання в крайню праву смугу, зобов`язаний був дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, однак цього не зробим, і такі його дії знаходяться в прямому причинному зв`язку з ДТП.

Також, апелянт зазначає, що з наданих нею доказів, а саме, схеми дорожньої розмітки, затвердженої виконавчим комітетом Охтирської міської ради та встановлених дорожніх знаків, на відрізку вулиці Незалежності наявні дві смуги руху в кожному напрямку, що суддею до уваги прийнято не було.

При цьому, схема, яка була складена працівниками поліції є неповною, в ній не зазначено гальмівні сліди автомобілів, не вказано відстань автомобілів відносно один одного, відносно смуг руху та до країв дороги, деформація дорожнього покриття, ширина тротуарів, розташування дорожніх знаків, розташує т/з відносно ширини дороги, не вказано роздільну смугу взагалі, скільки смуг руху на даній ділянці, не встановлена швидкість руху іншого транспортного засобу, не зафіксовано конкретні пошкодження кожного автомобіля, крім того, поліцейські не надали таких, доказів як відеозйомка, незважаючи на те, що вони зобов`язані фіксувати факти та події при складанні матеріалів по ДТП, і жодних свідків, які б могли підтвердити обставини викладені ними у протоколі, складеному відносно ОСОБА_1 , теж не зазначено.

Крім того, апелянт зауважує, що у випадку ДТП за участі двох водіїв, протокол за ст. 124 КУпАП складається відносно обох водіїв, а вже хто винуватий у порушення ПДР вирішує суд, однак, у даному випадку, протокол було складено лише на ОСОБА_1 , що стало підстрою для його звернення 29 лютого 2024 року до правоохоронних органів з заявою про скоєння адміністративного правопорушення водієм Nissan River, що зареєстровано в журналі єдиного обліку № 2469 від 29 лютого 2024 року.

На думку апелянта, у даній справі належні та допустимі докази, якими б підтверджувалась винуватість саме ОСОБА_1 у вчиненні ДТП, відсутні, у зв`язку з чим, дане провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Однак, до початку апеляційного розгляду, захисник Ярошенко В.І. звернулась до апеляційного суду з клопотанням про закриття даного провадження відносно ОСОБА_1 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Заслухавши доповідь судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення, доводів апеляційної скарги та клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Ярошенко В.М., яка підтримала як клопотання, так і апеляційну скаргу, просила їх задовольнити, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, у відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що у судовому засідання ОСОБА_1 свою вину не визнавав та пояснював, що перед початком маневру ліворуч він переконався у безпечності маневру, так як авто потерпілого перебувало на досить значній відстані, і саме потерпілий не вчиняв дій по перестроюванню його авто в крайній правий ряд по напрямку свого руху, не вмикав показчик правого повороту перед перестроюванням.

У свою чергу, потерпілий ОСОБА_2 висловив незгоду із позицією ОСОБА_1 та зазначав про те, що рухався він у межах дозволеної швидкості руху та через раптовий виїзд на зустрічну смугу автомобіля ВАЗ навіть не встиг застосувати екстрене гальмування, вважав вину водія ВАЗ у вчиненні ДТП доведеною.

З врахуванням таких пояснень водіїв - учасників ДТП, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №009792 від 28 лютого 2024 року, схему наслідків ДТП від 28 лютого 2024 року та відеозапис, на якому зафіксовані обставини ДТП, суддя суду першої інстанції дійшов висновку про наявність саме у діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками судді суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, та ставити під сумнів їх правильність та обгрунтованість підстав не вбачає.

При цьому, відеозапис з камери спостереження, на якому зафіксовані обставини ДТП, був досліджений і апеляційним судом в порядку підготовки даної справи до апеляційного розгляду.

Вказаним доказом дійсно підтверджується те, що автомобіль ВАЗ на невеликій швидкості здійснював маневр повороту ліворуч до пров. Харківського і у цей час у зустрічному напрямку прямо рухався автомобіль Nissan Bluebird. На момент зміни напрямку руху автомобіля ВАЗ на зустрічну полосу, відстань між даними транспортними засобами була візуально незначною, що свідчить про те, що саме водій ВАЗ не переконався у безпечності маневру перед його початком.

Таким чином, на спростовування доводів захисника, зазначеним відеозаписом підтверджується те, що саме дії ОСОБА_1 перебувають у причинному зв`язку з ДТП, оскільки він не врахував дорожню обстановку, та здійснюючи маневр повороту ліворуч та виїхавши на зустрічну полосу руху на перехресті, допустив зіткнення із автомобілем, який рухався прямо

Що стосується доводів апелянта про те, що схема ДТП, яка була складена працівниками поліції, є неповною, то зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що вказаним обставина суддею суду першої інстанції оцінка була надана, з зазначенням того, що на ній, в цілому, вірно відображено місця розташування автомобілів після події, що дозволяє зробити висновок про механізм їх зіткнення із зафіксованих на них механічних ушкоджень, і з врахуванням вищезазначеного відеозапису, суд визнав вказаний доказ належним та допустимим, з чим апеляційний суд погоджується в повному обсязі.

При цьому, посилання апелянта на відсутність свідків не свідчить про те, що протокол відносно ОСОБА_1 був складений невірно, оскільки ні ст. 256 КУпАП, ні Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1376, зареєстрованою в МЮ України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941, а саме, Розділ VIII «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП» не містять вимог, які б вказували на обов`язковість залучення свідків при складанні протоколу за ст. 124 КУпАП, дані щодо свідків ДТП заносяться лише у разі їх наявності, однак, у даному випадку свідків події не було, а особою, яка була визнана потерпілою у відповідній графі вказано водія Nissan Bluebird - ОСОБА_2 .

При цьому, апеляційний суд зауважує, що саме вказаний протокол, який був складений за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , а також долучені до нього матеріали, були предметом розгляду судді суду першої інстанції, а обставини того чи правильно чи безпідставно не був складений протокол за ст. 124 КУпАП відносно іншого водія - ОСОБА_2 , до даного провадження жодного відношення не мають, що вірно було враховано при прийнятті оскаржуваного рішення.

Інших доводів, за яких можливо було дійти висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апелянтом не наведено і таких обставин під час апеляційного розгляду даної справи встановлено не було.

Враховуючи вказані обставини, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді районного суду слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Що стосується вимог апелянта, які були заявлені, щодо закриття провадження у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, то апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя, відповідно до вимог ст.33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, наслідки, що настали, відношення останнього до вчиненого та його особу, а також, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, дійшов висновку про доцільність призначення йому адміністративного стягнення у виді штрафу, що передбачений санкцією ст.124 КУпАП

При цьому, адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП не є триваючим і строк накладення адміністративного стягнення у даному випадку складає 3 місяці.

Відповідно до протоколу серії ААД №009792, датою вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення зазначено 28 лютого 2024 року і трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення фактично закінчився б 28 травня 2024 року, проте, судове рішення суддею суду першої інстанції у даній справі постановлено 19 березня 2024 року, тобто, адміністративне стягнення було накладено на особу в межах строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

З врахуванням як вищезазначеного, а також тих обставин, що неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, за яких оскаржувана постанова судді підлягала б до скасування з прийняттям апеляційним судом нової постанови під час апеляційного перегляду не встановлено, і дане рішення залишено без зміни, підстави для задоволення вимог апелянта щодо закриття провадження у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника Ярошенко В.І. щодо закриття провадження відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП - відмовити.

Постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Ярошенко В.М. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.