справа №752/750/24 головуючий у суді І інстанції Токман Ю.Ф.
провадження №33/824/2290/2024 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Березовенко Р.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Базелюка Юрія Володимировича на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21 березня 2024 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Індії, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 21 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Базелюк Юрій Володимирович 02 квітня 2024 року подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 21 березня 2024 року, а провадження у справі закрити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтував тим, що ОСОБА_2 є громадянином Індії. Відповідно до матеріалів відеозапису з нагрудних камер інспекторів патрульної поліції, при складанні протоколу скаржник неодноразово зазначав, що українською мовою не володіє, та просив представників поліції залучити перекладача при складанні протоколу, на що йому було відмовлено. Тим самим, працівники патрульної поліції позбавили апелянта права надавати свої заперечення на протокол про адміністративне правопорушення та склали протокол без його ознайомлення, що виключає можливість визнання цього протоколу як допустимого та достовірного доказу в справі. Інших доказів на підтвердження інкримінованого апелянту правопорушення матеріали справи не містять.

Також, суд першої інстанції, ознайомив сторін зі змістом листа-відповіді Центру надання безоплатної правової допомоги міста Києва про відмову у наданні перекладача для розгляду справи про адміністративне правопорушення за участю громадянина ОСОБА_1 .

Таким чином, матеріали справи не містять жодного беззаперечного доказу на підтвердження вчинення апелянтом правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 червня 2024 року для розгляду даної справи було визначено суддю Березовенко Р.В .

У судове засідання належним чином повідомлений апелянт ОСОБА_2 та його представник не з`явилися.

Від представника ОСОБА_1 - адвоката Базелюка Ю.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням представника на лікарняному після проведення оперативного втручання з 12 липня 2024 року до 26 липня 2024 року. На підтвердження чого надано лікарняний №24208161-1.

Будь-яких доказів неможливості явки до суду особисто апелянта ОСОБА_1 матеріали справи не містять. Клопотань про відкладення справи від нього не надходило.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутності апелянта та його представника.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, зважаючи на таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

При розгляді справи місцевий суд не дотримався вказаних положень закону.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №725921 від 27 грудня 2023 року « ОСОБА_2 - громадянин Індії, 27 грудня 2023 року о 22:00, керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , в місті Києві по вул. Набережно-Печерська дорога, не маючи права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП, як порушення правил дорожнього руху (п. 2.1.а ПДР України).

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, місцевий суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме повторного протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. Суд зазначив про об`єктивну можливість в умовах воєнного стану залучити до участі у справі перекладача з української мови на мову гінді, поряд з цим сторона захисту правом на самостійне залучення перекладача для участі в судовому засіданні не скористалась. На думку суду, незабезпечення участі у розгляді справи відносно ОСОБА_1 перекладача хоча і є порушенням права особи, однак воно не вплинуло на правильність встановлення судом фактичних обставин справи, не спростовує наявність у діях винного складу адміністративного правопорушення, а тому не може бути підставою для закриття провадження у справі. На думку суду першої інстанції право ОСОБА_1 на захист було забезпечене шляхом участі в судовому засіданні під час розгляду справи захисника.

Проте повністю з такими висновками судді першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В протоколі серії ААД №725921 від 27 грудня 2023 року зазначено про те, що ОСОБА_2 є громадянином Індії.

Так, згідно ст. 16 КУпАП іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України.

З матеріалів справи вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є громадянином іншої країни - Індії, проте, у протоколі не зазначено жодних відомостей про те, чи ця особа володіє українською мовою, якою ведеться провадження, а у разі якщо така особа не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача. Жодних відомостей про участь перекладача в провадженні у даному протоколі - не зазначено. При цьому порушено визначені ст. 268 КУпАП права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до яких така особа має право користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках і в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, один з яких вручається останній.

Відомості про те, що особа, що притягається до відповідальності, розуміє українську мову, та послуги перекладача не потребує, надані суду матеріали не містять. Однак, долучений до протоколу відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського підтверджує протилежне - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності українською мовою не володіє, про що ним зазначено на початку розгляду справи про адміністративне правопорушення. Поряд з цим, працівники поліції, не впевнившись у рівні володіння ОСОБА_4 англійською мовою, достатньою для сприйняття і належного захисту, здійснили розгляд справи частково англійською мовою. При цьому матеріали справи також не містять доказів достатності рівня володіння англійською мовою працівниками поліції, які здійснювали розгляд.

Місцевий суд належної правової оцінки таким обставинам не надав та здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення по суті.

Відомостей, що копія протоколу та процесуальні права надані ОСОБА_5 в перекладі на мову гінді/ англійську мову, матеріали справи також не містять, що залишилося поза увагою суду першої інстанції.

Згідно ст. 274 КУпАП, перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог п. 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції №1376 від 06 листопада 2015 року, у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

Таким чином, складання протоколу від 27 грудня 2023 року відносно іноземця, якому не забезпечено перекладача, є неприпустимим.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод особа має:

a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього;

b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту;

c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерел права.

Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).

Суд не повинен самостійно збирати інформацію, яку необхідно збирати особам, які складають протокол про адміністративне правопорушення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 зазначено, що протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КУпАП, повертаються відповідному органу для належного оформлення.

Встановивши, що права ОСОБА_1 порушені на стадії складання протоколу про адміністративне правопорушення, без додаткової перевірки викладених обставин та належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, неможливо вирішити питання про притягнення його до адміністративної відповідальності та застосувати стягнення.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, суд позбавлений можливості об`єктивно розглянути справу про адміністративне правопорушення.

Встановлені недоліки заважають своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності із законом, виявленню причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративного правопорушення, запобіганню правопорушенню, вихованню громадянина у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З огляду на наведене, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягають поверненню до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції для виконання вимог ст. 256 КУпАП та належного оформлення, після усунення яких справа про адміністративне правопорушення, за наявності для цього законних підстав, підлягає подальшому направленню до місцевого суду для її розгляду по суті.

При цьому постанова судді Голосіївського районного суду міста Києва від 21 березня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, підлягає скасуванню, а апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Базелюка Юрія Володимировича частковому задоволенню.

Апеляційний суд звертає увагу, що згідно з положеннями п. 7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС від 06 листопада 2015 року №1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також внесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Базелюка Юрія Володимировича на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21 березня 2024 року - задовольнити частково.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 21 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №725921 від 27 грудня 2023 року), та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років - скасувати та прийняти нову постанову.

Матеріали за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №725921 від 27 грудня 2023 року за ч. 5 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 направити для додаткової перевірки до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 17 липня 2024 року.

Суддя: Р.В. Березовенко