Номер провадження: 33/813/2123/24
Номер справи місцевого суду: 523/9303/24
Головуючий у першій інстанції Шкуренков М.В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,
за участю:
секретаря Козлової В.А.,
правопорушника ОСОБА_1 ,
захисника ОСОБА_1 адвоката Тищенка С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження і про виклик в судове засідання свідка, а також апеляційну скаргу захисника Тищенка Станіслава Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 17.07.2024 року, у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зі слів працюючого докером а Одеському порту, в ТОВ «Бруклін» м. Київ, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Відповідно до адміністративних матеріалів, 16 травня 2024 року о 20 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Audi A4», номерний знак НОМЕР_1 по вул. Махачкалінська, 7 в м. Одесі, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, почервоніння шкірного покриву обличчя. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку в спеціалізованому закладі лікарем-наркологом, висновок якого № 001601 підтвердив стан алкогольного сп`яніння. Таким чим, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зазначені обставини стали підставою для винесення оскаржуваної постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 17.07.2024 року про визнання винним і притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с. 21-22).

Не погоджуючись із вказаною вище постановою, захисник ОСОБА_2 - адвокат Тищенко С.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, викликати та допитати свідка ОСОБА_3 , провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.24-33).
В апеляційній скарзі апелянт також просить поновити строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду.
У судовому засіданні, призначеному на 11.09.2024 року о 11 год. 30 хв., ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Тіщенко С.Ю. клопотання про виклик свідка, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду та апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі.

Вивчивши клопотання захисника ОСОБА_2 адвоката Тіщенка С.Ю. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова Суворовського районного суду м. Одеси була ухвалена 17.07.2024 року без присутності ОСОБА_2 та його захисника.
Доказів отримання копії оскаржуваної постанови ОСОБА_2 та його захисником матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, зазначені обставини свідчать про те, що строк на апеляційне оскарження був пропущений апелянтом з поважних причин, тому підлягає поновленню.

Щодо клопотання про виклик у судове засідання свідка ОСОБА_3 , апеляційний суд зазначає наступне.
В сенсі положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП до повноважень суду апеляційної інстанції не належить функція збирання та встановлення доказів по справі, апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувались раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхиленням їх місцевим судом.

З матеріалів справи вбачається, що особа, яка притягається до відповідальності та його захисник клопотання про виклик та допит свідка ОСОБА_3 в суді першої інстанції не заявляли. Доказів неможливості звернутися з зазначеним клопотанням в суді першої інстанції не надали, мотивів неможливості такого звернення також не обґрунтували.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що зазначений свідок вже виклав свої пояснення щодо обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Audi A4», д.н.з. НОМЕР_1 в письмовому вигляді на стадії оформлення матеріалів адміністративної справи та зазначені пояснення долучені до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.60.

Враховуючи, що в матеріалах адміністративної справи достатньо доказів для перегляду апеляційної скарги захисника правопорушника ОСОБА_2 адвоката Тіщенка С.Ю., суд не вбачає за доцільне виклик та допит у судовому засіданні свідка ОСОБА_3 4, а тому у задоволенні такого клопотання слід відмовити.

Що стосується суті апеляційної скарги, то, дослідивши матеріали справи, заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних обставин.

Частиною 7 ст.294 КУпАП, передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно з ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до п.п. «а» п.2.9 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, застосувавши до нього адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 907924 від 16.05.2024 року (а.с. 1);
- медичним висновком №001601 від 16.05.2024, за результатами якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 5)
- письмовими поясненнями свідка (а.с.6);
- відеозаписами з портативних відеореєстраторів працівників поліції №471323, 474566, 471006, 471357 (а.с.7).

Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 , встановленою постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 17.07.2024 року в порушенні ним вимог п. 2.9а ПДР України, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом спростовуються письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , з яких вбачається, що 16.05.2024 о 20 год. 00 хв. вона стала свідком того, що транспортний засіб AUDI A4 д.н.з НОМЕР_1 проїхав на великій швидкості зі сторони вул. Ген. Бочарова повз стадіону школи №17 та дитячого майданчику, чим створив небезпеку для дітей. Після чого зупинився біля адміністративної будівлі за адресою АДРЕСА_2 , вийшов з машини чоловік в синьому спортивному костюмі, гучно включив музику, мав вигляд в стані алкогольного сп`яніння, та вживав алкогольні напої (а.с.6).

Посилання апелянта на те, що не відсторонення його від керування транспортним засобом також підтверджує, що він не керував ним, є необґрунтованим, оскільки обставина керування транспортним засобом ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП встановлена на підставі належних та допустимих доказів. Разом з тим не відсторонення від керування транспортним засобом на склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не впливає.
Безпідставними є також твердження ОСОБА_1 про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, на які технічні засоби здійснювалась фіксація події, оскільки протокол про адміністративне правопорушення ААД № 907924 в графі «до протоколу додаються» містить посилання на відеозаписи з портативних відеореєстраторів №471323, 474566, 471006, 471357.

У доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 також посилається на те, що матеріали справи, які надійшли з управляння поліції, оформлені з грубим порушенням вимог КУпАП та інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення ґрунтується виключно на припущеннях працівників поліції, які були зацікавлені в складанні відносно нього протоколу.

Проте, зазначені доводи апеляційний суд також відхиляє, з огляду на те, що апелянт не навів будь-яких обґрунтованих та переконливих доводів на підтвердження того, що працівники патрульної поліції під час складання адміністративних матеріалів відносно нього діяли неправомірно та порушили його права.
Також, під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Крім того, слід зазначити, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 907924 від 16.05.2024 містить усі необхідні реквізити та його зміст повністю відповідає вимогам ст. 256КУпАП.

Враховуючи викладене, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, підтверджується зібраними по справі доказами. Підстави вважати вказані докази неналежними у суду апеляційної інстанції відсутні.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування або зміни оскаржуваної постанови суду, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови у межах доводів і вимог апеляційної скарги, суд вважає, що висновок суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, ґрунтується на належних, достовірних і допустимих доказах, які будучи проаналізованими, не викликають сумнівів у наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 266, 268, 287, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 17.07.2024 року, задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 17.07.2024 року.

У задоволенні клопотання адвоката Тищенка Станіслава Юрійовича про виклик в судове засідання свідка ОСОБА_3 , відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 17.07.2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда