Провадження № 3/686/5264/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Хараджа Н.В. з участю секретаря судового засідання Тарковської А.С., представника Хмельницької митниці Сурник А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 01.09.2009 Дніпропетровським РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, ідентифікаційний код НОМЕР_2 , директора ТОВ «РЕНТА ЕСТЕЙТ ПРОДАКТ»,

за ст. 472 Митного кодексу України,

встановила:

Згідно протоколу про порушення митних правил №0023/40000/24 від 16.04.2024 року 11.04.2024 року о 13 год. 26 хв. директором ТОВ «РЕНТА ЕСТЕЙТ ПРОДАКТ»(вул. Джона Маккейна, 41/22 м. Київ, 01042, код ЄДРПОУ 45217699) ОСОБА_1 на митний пост «Хмельницький» Хмельницької митниці було подано для здійснення митних формальностей електронну митну декларацію в митному режимі імпорту, якій було присвоєно номер 24UA4000400I0594U5 (далі - ЕМД). У ЕМД було задекларовано товари:

1. «Трикотажне полотно поперечного в`язаного переплетення, пофарбоване...» вагою нетто 6467 кг;

2. «Текстильні килимові покриття та килими для підлоги...» 7 штук вагою нетто 132 кг;

3. «Диван, з дерев`яним каркасом, оббитий тканиною 10 штук; стільці, каркас дерев`яний, оббиті тканиною 25 штук» загальною вагою нетто 1000 кг;

4. «Столик з металевим каркасом - 3 штуки» вагою нетто 60 кг;

5. «Люстра електрична, призначена для підвішування до стелі - І штука» вагою нетто 35 кг;

6. «Лампа на підлогу з декоративним плафоном з пір`я - 7 штук» вагою нетто 41 кг; 7. «Абажур для настільного світильника з пластику на бра - 20 штук» вагою нетто 24 кг;

8. «Чохли для сидіння автомобілів ткані з бавовни - 32 штуки» вагою нетто 57 кг; 9. «Ковпачки заглушки пластикові для дисків автомобіля» вагою нетто 27 кг;

10. «Ущільнювач гумовий» вагою нетто 273 кг;

11. «Пластиковий сонцезахисний козирьок на лобове скло автомобіля - 72 штуки» вагою нетто 388кг;

12. «Пластикові листи з полівінілхлориду» вагою нетто 901 кг;

13. «Шторка сонцезахисна синтетична, для вікон автомобіля - 151 комплект» вагою нетто 191 кг;

14. «Металевий люк на дах автомобіля - 3 штуки» вагою нетто 16 кг;

15. «Рідка силіконова смола - 10 бочок по 100 літрів» вагою нетто 1246 кг;

16. «Шпінгалети с пружиною для меблів - 1140 штук» вагою нетто 444 кг;

17. «Тормозні колодки для дискових гальм легкових автомобілів - 26 штук» вагою нетто 52 кг;

18. «Фільтри для фільтрування палива двигунів внутрішнього згоряння 280 штук» вагою нетто 98 кг;

19. «Гайка кріплення колеса - 297 штук» вагою нетто 11 кг;

20. «Частини рульового механізму: рейка, тяга, наконечник, пильник пластиковий для керма 65 штук», загальною вагою нетто 275 кг;

21. «Насос гідропідсилювача -14 штук» вагою нетто 50 кг;

22. «Шланг (патрубок) для радіатора охолодження 33 штуки» вагою нетто 15 кг;

23. «Амортизатори кришки багажника легкових автомобілів 47 штук» вагою нетто 19 кг;

24. «Запасні деталі системи підвіски: Амортзатори для легкових автомобілів - 329 штук» вагою нетто 1322 кг.

До зазначеної ЕМД декларантом в якості підстави для митного оформлення товарів митному органу були надані: зовнішньоекономічний контракт ТЕК0403/24 від 04.03.2024, інвойс HSY019 від 28.03.2024 та інші товаросупровідні документи.

Під час здійснення митних формальностей було проведено митний огляд партії задекларованих у ЕМД товарів, які слідували на адресу ТОВ «РЕНТА ЕСТЕЙТ ПРОДАКТ» і знаходились в транспортному засобі НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , з метою перевірки відповідності наявності, кількості та опису товарів даним, зазначеним у ЕМД із забезпеченням Ідентифікації товарів та транспортних засобів шляхом здійснення цифрової фотозйомки.

За результатами проведення митного огляду виявлено не задекларовані та незаявлені у відповідний митний режим товари: фільтр салону - 49шт.; фільтр повітряний - 61шт.; фільтр масляний (фільтрувальний елемент) - 99шт.; фільтр масляний в зборі - 31шт.; стійка стабілізатора - 33 комплекти по 2 шт.; насос водяний - 2шт.; шаровий шарнір (опора) - 4шт.; осьовий шарнір - 2шт.; наконечник рульової тяги - 3 комплекти по 2 шт.; важіль передній - 14шт.; подушка двигуна - 4шт.; втулка амортизатора - 8шт.; шарнір рульового керування - 1шт.; втулка стабілізатора (гумова) - 37шт.; опора амортизатора - 25шт.; буфер відбійника - 10шт.; ремкомплект помпи - 9шт.; датчик ABS - 4шт. Виробник незадекларованих товарів - HL Mando.

Згідно з ч.1 ст.257 Митного кодексу України (далі - МК України) декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари.

Відповідно до п. 5 ч. 8 ст.257 МК України декларант зобов`язаний вносити до митної декларації відомості про товари, зокрема, найменування, торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар, кількість, фактурну та митну вартість тощо.

У відповідності до ст. 258 МК України, під митною декларацією, заповненою у звичайному порядку, розуміється митна декларація, що містить обсяг відомостей (даних), достатній для завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у заявлений митний режим.

Декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування (п.8 ст. 4 МК України).

Частиною 8 ст. 264 МК України передбачено, що з моменту прийняття митним органом митної декларації вони с документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16- річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств. Посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених Митним кодексом України, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку (п. 43 ч. 1 ст. 4 МК України).

Згідно з графою 54 ЕМД особою, відповідальною за заповнення ЕМД та надання до митного органу України документів, необхідних для митного оформлення, є директор ТОВ «РЕНТА ЕСТЕЙТ ПРОДАКТ» ОСОБА_1 , який відповідно до вимог ст. 266 МК України несе відповідальність, передбачену МК України, у повному обсязі.

Таким чином, директором ТОВ «РЕНТА ЕСТЕЙТ ПРОДАКТ» ОСОБА_1 , було порушено процедуру декларування товарів, передбачену ст. 257 МК України, та не було заявлено у ЕМД за встановленою формою точних та достовірних відомостей про наявність, найменування, кількість та інші передбачені ст. 257 МК України відомості щодо товарів виробництва «HL Mondo», які підлягають обов`язковому декларуванню: фільтр салону - 49шт.; фільтр повітряний - 61шт.; фільтр масляний (фільтрувальний елемент) - 99шт.; фільтр масляний в зборі - 31шт.; стійка стабілізатора - 33 комплекти по 2 шт.; насос водяний - 2шт.; шаровий шарнір (опора) - 4шт.; осьовий шарнір - 2шт.; наконечник рульової* тяги - 3 комплекти по 2 шт.; важіль передній - 14 шт.; подушка двигуна 4шт.; втулка амортизатора 8шт.; шарнір рульового керування - І шт.; втулка стабілізатора (гумова) - 37шт.; опора амортизатора - 25шт.; буфер відбійника - 10шт.; ремкомплект помпи - 9шт.; датчик ABS - 4шт.

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) статтею 472 Митного кодексу України.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи повідомленим належним чином, та зацікавлена особа, не з`явились для розгляду справи, заяв про відкладення справи чи заперечень щодо протоколу не надіслали, тому розгляд справи проведено за їх відсутності за наявними матеріалами.

Представник Хмельницької митниці під час розгляду протоколу заявила, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просила накласти стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути витрати митниці і судовий збір.

Заслухавши доводи представника митного органу, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Згідно ст. 246, ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України, з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію розпочинається митне оформлення метою якого є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України, з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

У свою чергу, згідно ст. 266 Митного кодексу України, декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Відповідно до ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Статтею 472 Митного кодексу України передбачена відповідальність за недекларування товарів (крім тих, що переміщуються через митний кордон України громадянами), транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

З наявних у матеріалах справи доказів встановлено, що ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування, кількість) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, що доводиться дослідженими та перевіреними в ході розгляду справи: протоколом про порушення митних правил №0023/40000/24 від 16.04.2024 року; копією декларації № 24UA94U5; копією контракту від 04.03.2024 №ТЕК 0403/24; CMR №318250; інвойсом від 28.03.2024 № HSY019; актом про проведення огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу; карткою обліку особи, яка здійснює операції з товарами; витягом з реєстру платників податків; витягом (повідомлення декларанту) з АСМО «Інспектор»; листом Хмельницької митниці від 17.04.2024 №7.26-3/20-01/8/1660; листом Служби Безпеки України щодо організації та проведення спільних заходів від 15.04.2024 № 72/5/1/202/3690; службовою запискою ОСОБА_2 від 18.04.2024 №20-01/20-01/1685; постановою про призначення експертизи в справі про ПМП №0023/40000/24; листом СЛЕД про визначення ринкової вартості товарів від 22.05.2024 №7.17-2/33-01/7/2696; листами Хмельницької митниці; витягом з СЕД «АСКОД» про відправлення від 27.05.2024 №7.26-3/20-01/10/2229; довідкою про витрати митного органу у справі про ПМП № 0023/40000/24; витягом з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Будь-яких спростовних доказів сторонами не надано та судом не встановлено.

Вищенаведені докази доводять факт вчинення правопорушення, зокрема обставини виявлення правопорушення, кількість, вартість, найменування та ознаки виявленого товару, спосіб переміщення даного товару через митний кордон, засвідчують факт недекларування товару, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про наявність, найменування та кількість товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню у митній декларації, є належними та допустимими.

Згідно положень ст. 366 МКУ, двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України. Канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню. Канал, позначений символами червоного кольору ("червоний коридор"), призначений для всіх інших громадян. Громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Отже, ОСОБА_1 , самостійно обираючи відповідний канал для проходження митного огляду, усвідомлював наслідки недекларування відповідних товарів. Тим більше, у цій ситуації необхідність декларування чи відсутність такого обов`язку фактично є ключовою відмінністю між каналами, тобто способами проходження митного контролю.

Також, в ході розгляду справи не встановлено жодних обставин, які перешкоджали ОСОБА_1 здійснити декларування за встановленою процедурою.

Оцінюючи питання визначення вартості товару, який відноситься до категорії товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, враховую наведені вище обставини встановлені у процесі розгляду справи.

Жодних підстав ставити під сумнів наведену вартість товарів в ході розгляду справи не встановлено. Отже, при визначенні вартості незадекларованих товарів, а також при вирішенні питання про розмір штрафу, суд бере до уваги саме ці дані та докази, як належні докази у справі, які є допустимими, оскільки отримані за встановленою законодавчою процедурою.

Стаття 68 Конституції України встановлює, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Отже, обов`язок особи дотримуватись положень митного законодавства презюмується.

Дотримуючись стандартів мотивування судами своїх рішень, суд у даній справі також враховує позиції Європейського суду з прав людини неодноразово висловленої у відповідних рішеннях про те, що не можна тлумачити п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент під час обґрунтування судами своїх рішень.

Суд вважає, що здобуті та досліджені в ході розгляду у суді даної справи докази є достатніми для ухвалення законного та об`єктивного рішення у справі та належної перевірки доводів учасників процесу, а також доказів у справі.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і обвинувачена особа є винною у його вчиненні.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих суду доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення (у даному випадку суть правопорушення наведена у протоколах представниками митного органу) має пояснювати усі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення, тобто в даному випадку версії представників митниці. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення (у даному випадку уповноважених представників митниці) була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити усю сукупність фактів, встановлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за інкримінованим обвинуваченням.

Крім того, у п. 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону. У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення та стягнення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції.

Зважаючи на суть правопорушення, його характер, санкцію, наведені положення можуть бути застосовані і у даній справі.

Суд, при оцінці доказів, керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Оцінюючи вищеописані зібрані по справі, досліджені та перевірені у судовому засіданні докази, суд визнає їх такими, що знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку з інкримінованим правопорушенням, не спростовані в ході судового розгляду, передбачені як джерела доказування чинним законодавством та зібрані у відповідності процесуальними нормами, відтак вважає повністю доведеним факт вчинення особою інкримінованого адміністративного правопорушення.

Суд приходить до висновку про те, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і обвинувачена особа є винною у його вчиненні, тобто вина ОСОБА_1 у цій справі доведена поза розумним сумнівом.

Таким чином, аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України доведена належним чином.

У відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність ОСОБА_1 обставин судом не встановлено.

З урахуванням характеру вчиненого порушення, особи порушника, відсутності відомостей про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, ступеня вини, способу вчинення правопорушення, враховуючи мету призначення покарання та співрозмірність покарання вчиненому правопорушенню, приходжу до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості предметів правопорушення, що дорівнює згідно висновку № -0309 від 20.05.2024 року - 150 027 грн. 86 коп., а товар, що був предметом порушення митних правил, слід конфіскувати в дохід держави.

Згідно ст. 519 МКУ, витрати у справі про порушення митних правил складаються з видатків на інвентаризацію, зберігання, перевезення (пересилання) товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, а також з інших понесених митними органами витрат на провадження або розгляд справи. До витрат у справі про порушення митних правил належать також кошти, що виплачуються експерту за виконання його обов`язків та за роботу, виконану за дорученням митного органу, виплати добових, компенсації на проїзд до митного органу і назад та наймання приміщення, а також кошти, одержані свідком на відшкодування витрат, пов`язаних з викликом для дачі пояснень.

Відповідно до ст. 520 МКУ, витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Згідно довідки № 4 витрати Хмельницької митниці за зберігання майна, розміщеного на власному складі митниці склала 3864 гривень 98 копійок, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 .

Статтею 40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару у сумі 150 027 грн. 86 коп. з конфіскацією товарів в дохід держави, вилучених за протоколом про порушення митних правил № 0023/40000/24, загальною вартістю 150 027, 86 гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Хмельницької митниці витрати по справі за зберігання майна, розміщеного на власному складі митниці в розмірі 3864 гривень 98 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Після набрання постановою законної сили:

-стягувачем штрафу є Хмельницька митниця, місцезнаходження: м. Хмельницький, вул. Пілотська, 2;

-стягувачем судового збору є Державна судова адміністрація України місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5;

-боржником є - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Реквізити для сплати штрафу: населений пункт: м. Хмельницький; одержувач: ГУК у Хмельницькій області/Хмельницькому районі/21081100; код одержувача: (ЄДРПОУ): 37971775; банк одержувач: Казначейство України (ЕАП); рахунок одержувача: UA0022490; код класифікації доходів бюджету: 21081100; найменування коду класифікації доходів бюджету: адміністративні штрафи та інші санкції (протокол про адміністративне правопорушення №0023/40000/24 від 16.04.2024 року).

Реквізити для сплати витрат за зберігання майна: , МФО 820172, рахунок UA1159055.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106;

Повний текст постанови 11 липня 2024 року о 14 год. 00 хв.

СуддяХмельницького

міськрайонного суду Н.В. Хараджа