ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою адвоката Вівчара А.Г. на постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 19.07.2024 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.173-2 ч.1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 19 липня 2024 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: в АДРЕСА_1 , за ст. 173-2 ч.1 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адмінстративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення та постанови суду, ОСОБА_1 01.07.2024 року близько 17.00 год., перебуваючи по місцю проживання АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: голосно кричав, ображав її різними нецензурними словами, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю.

На вказану постанову суду адвокат Вівчар А.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

Вказував, що ОСОБА_1 29.07.2024 р., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння виганяв ОСОБА_2 з будинку, в подальшому схопив її за волосся та хотів викинути з будинку. Однак вона втекла в кімнату, де від страху лягла на ліжко та почала плакати. Також ОСОБА_1 обзивав її нецензурною лайкою.

Вважає, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство фізичного, психологічного та економічного характеру, а саме позбавляв права на житло, наніс тілесні ушкодження та психологічно пригнічував її обзиваючи нецензурними словами.

ЄУНСС 720/2015/24 НП 33/822/530/24 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_3 .

Заслухавши ОСОБА_2 , адвоката Вівчара А.Г., які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, перевіривши матеріали справи, вважаю, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Так, згідно ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, окрім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суддя, розглядаючи справу, повинен, дослідивши докази у справі, переконатися шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться конкретній особі у вину, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, та з диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і прийти до висновку чи містять її дії ознаки саме такого правопорушення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови суд першої інстанції дотримався вимог закону та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №116332 від 04.07.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 01.07.2024 року приблизно о 17.00 год., перебуваючи по місцю свого проживання АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: голосно кричав, ображав її різними нецензурними словами, чим завдав шкоди її психологічному здоров`ю (а.с.1).

З пояснень ОСОБА_2 від 04.07.2024 р. вбачається, що останнім часом її чоловік ОСОБА_1 зловживає спиртними напоями, після чого постійно з нею конфліктує з різних причин. 01.07.2024 р. приблизно о 17.00 год. вони перебували дома та ОСОБА_1 в п`яному вигляді в черговий раз вчинив з нею сімейну суперечку, в ході якої голосно кричав та ображав її різними нецензурними словами. На її прохання заспокоїтися чоловік не реагував (а.с. 3).

З пояснень ОСОБА_1 від 04.07.2024 р. вбачається, що 01.07.2024 р. приблизно о 17.00 год. він знаходився вдома, де між ним та його дружиною в черговий раз виник словесний конфлікт. В ході конфлікту він сильно розлютився, тому голосно кричав та виражався нецензурними словами (а.с. 4).

Згідно ст. 1 ч. 1 п. 14 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, під домашнім насильством, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Тобто, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі дії спрямовані на обмеження волевиявлення особи, або якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали чи могли завдати шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже законодавець визнав адміністративним правопорушенням не будь-яке домашнє насильство, а лише те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого або ж могло спричинити таку шкоду.

Водночас, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено вчинення ОСОБА_1 01.07.2024 р. такої форми домашнього насильства як психологічне насильство, яке могло спричинити чи спричинило шкоду фізичному чи психічному здоров`ю потерпілої особи не містять і матеріали провадження доказів на вчинення ОСОБА_1 такої форми насильства. Також і в поясненні ОСОБА_2 не зазначено про такі наслідки чи можливість їх настання.

А тому твердження апелянта про те, що ОСОБА_2 було спричинено тілесні ушкодження та спричинено домашнє насильство фізичного, психологічного чи економічного характеру є необґрунтованими.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що при доказуванні вчиненого правопорушення мають бути встановлені обставини, які належать до події правопорушення, яка розуміється як елемент об`єктивної сторони складу правопорушення, що відбувається у певному часі, місці та певним способом. Спосіб вчинення правопорушення є обов`язковим елементом предмету доказування по кожному провадженню, оскільки дозволяє встановити які саме дії були вчинені правопорушником та призвели до певних протиправних наслідків.

З огляду на наведене, сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації та ненормативна лексика однієї із сторін не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст.173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Враховуючи викладені обставини, суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи і дійшов вірного висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова суду є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні апеляційної скарги адвоката Вівчара А.Г. відмовити, а постанову Новоселицького районного суду Чернівецької області від 19.07.2024 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.173-2 ч.1 КУпАП, залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Кифлюк

Копія. Згідно з оригіналом: суддя