Справа № 214/4289/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 липня 2024 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Євтушенка О.І., за участю: секретаря судового засідання

Сотнікової А.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у смт. Недригайлів Недригайлівського району, Сумської області, громадянство Україна,

не працюючої, маючої двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою:

АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою:

АДРЕСА_2 , яка утримується під вартою в ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)»,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка 15.04.2024 самовільно вжила велику кількість лікарських пігулок (таблеток), у зв`язку з цим 15.04.2024 о 14 год. 08 хв. з адреси:

АДРЕСА_2 , була доставлена до структурного підрозділу КНП «Криворізька міська лікарня №16» КМР з діагнозом: гостре медикаментозне отруєння, чим порушила Закон України «Про охорону дитинства».

У судовому засіданні 20 травня 2024 року особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення визнала частково. Не заперечувала дійсність обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно неї. При цьому, пояснила, що нещодавно вона змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

У грудні 2023 року вона звільнилась із лав Збройних Сил України, однак найближчим часом планує повернутись до військової служби шляхом мобілізації. Під час проходження служби в Збройних Силах України її дочка ОСОБА_8 проживала у її знайомих, в яких остання поступово викрадала гроші, загалом приблизно 20 000 грн. Вона вважає, що така поведінка ОСОБА_8 обумовлена впливом на неї інформації з мережі Інтернет. З невідомих для неї причин ОСОБА_8 напилась лікарських пігулок. Вважає, що ОСОБА_8 має психічне захворювання, що підтверджується відповідним медичним висновком. Біологічний батько ОСОБА_8 з дитиною не спілкується.

В подальшому, в судовому засіданні 11 липня 2024 року, ОСОБА_1 було роз`яснено право на захист, в тому числі право мати захисника, у зв`язку із цим судом було вжито всіх можливих процесуальних заходів для реалізації права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на захист в межах повноважень суду, однак, вони не були реалізовані з обставин, які не залежать від суду. За таких обставин, а також враховуючи інші об`єктивні обставини, ОСОБА_1 було прийнято рішення про самостійний захист від звинувачення в інкримінованому адміністративному правопорушенні, без залучення захисника. Так, ОСОБА_1 пояснила, що вона детально не пам`ятає, що саме вона пояснювала в судовому засіданні 20 травня 2024 року. Під час проживання її дочки ОСОБА_8 у знайомих, на час проходження нею служби в Збройних Силах України, дочка вистрибнула з вікна другого поверху. Вона не планувала позбавляти життя свою дочку ОСОБА_8 , при цьому визнає, що заподіяла смерть останній. Вона мала документи, а саме: характеристику з місця служби та місця навчання ОСОБА_8 , однак, їх вилучили працівники поліції під час обшуку її помешкання.

В судовому засіданні 12 липня 2024 року ОСОБА_1 , беручи участь в режимі відеоконференції з ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)» пояснила, що вона не приділяла належної уваги вихованню дочки ОСОБА_8 , у зв`язку з цим сталося медикаментозне отруєння останньої. Ліки зберігались в недоступному для дітей місці в квартирі, однак, діти були обізнані про місце їх зберігання та з її дозволу могли брати визначені нею ліки, або пігулки, для надання собі першої допомоги у випадках виникнення головного болю або підвищення температури тіла. Самовільно брати ліки та пігулки дітям було заборонено. Вона не сприяла примусовому отруєнню дочки ОСОБА_8 , остання самовільно взяла пігулки та неконтрольовано вживала їх, в результаті чого сталося отруєння. Після виявлення незадовільного стану ОСОБА_8 , та підозри на те, що остання безконтрольно вживала медичні пігулки (таблетки), вона одразу викликала швидку медичну допомогу, працівники якої госпіталізували дитину до лікарні. За рекомендацією інспектора поліції з ювенальної превенції ОСОБА_9 , вона звернулась до психіатричного диспансеру для огляду ОСОБА_8 та надання доньці психологічної та психіатричної допомоги. Спочатку вона з ОСОБА_8 відвідала в поліклініці дитячого психіатра, який направив їх для обстеження до КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» (далі КП «ДБКЛПД» ДОР»), куди ОСОБА_8 поклали для обстеження та лікування. Згодом у ОСОБА_8 підвищилась температура тіла, у зв`язку з цим лікування було призупинене, а вона була вимушена забрати ОСОБА_8 з диспансеру додому, а після одужання, повернула ОСОБА_8 до лікувального закладу для продовження обстеження та лікування. Результати обстеження та лікування ОСОБА_8 , їй не сподобались, у зв`язку з чим вона хотіла продовжити лікування дитини у соціально-реабілітаційному центрі.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона працює на посаді інспектора поліції з ювенальної превенції ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області. 15 квітня 2024 року на лінію 102 надійшло повідомлення про те, що у структурний підрозділ 16-ї міської клінічної лікарні надійшла неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з діагнозом: отруєння пігулками (таблетками). При виїзді на місце події зі слів ОСОБА_1 , яка є матір`ю малолітньої ОСОБА_5 , було з`ясовано, що дитині стало зле у вечірній час 14 квітня 2024 року, піднялась температура до 38,5оС, все вказувало на гостро респіраторне захворювання. У зв`язку з цим ОСОБА_1 дала дочці ОСОБА_8 одну пігулку (таблетку) жарознижуючого засобу. На ранок 15 квітня 2024 року температура у ОСОБА_8 знизилася до 37,5оС, мати дала ще одну пігулку. Зі слів ОСОБА_1 , вона мала зустріти чоловіка, який повертався із зони ведення активних бойових дій, а отже, залишила 15 квітня 2024 року ОСОБА_8 вдома з іншими дітьми, біля ліжка дитини залишились лежати пігулки, а саме: каптопрес, ібупрофен та цитрамон, по одній пластинці кожних. Після повернення ОСОБА_1 додому, класний керівник ОСОБА_8 ОСОБА_11 повідомила матері, що дитина не вийшла на онлайн заняття в школі. Після цього ОСОБА_1 помітила погіршення стану здоров`я у ОСОБА_8 , у зв`язку з цим звернулась до лікарні. Зі слів лікаря, до якого ОСОБА_8 потрапила з медикаментозним отруєнням, стан останньої був стабілізований. Під час її спілкування з ОСОБА_8 , дитина була перелякана, у зв`язку із потраплянням до поліції, при цьому категорично заперечувала самостійне вживання пігулок (таблеток) та будь-яких лікарських засобів, посилаючись на те, що мати буде її за це сварити. 25 квітня 2024 року дитина була поміщена в КП «ДБКЛПД» ДОР».

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що вона працює на посаді інспектора поліції з ювенальної превенції ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області. 15 квітня 2024 року вона спілкувалась з ОСОБА_1 по телефону. Зі слів ОСОБА_1 , 14 квітня 2024 року її дочка ОСОБА_5 захворіла на респіраторне захворювання, у останньої піднялась температура тіла. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 дала дочці ОСОБА_8 дві пігулки жарознижуючого засобу. На ранок температура спала, однак не до норми. Вранці ОСОБА_1 залишила ОСОБА_8 вдома зі старшою дочкою ОСОБА_13 та молодшим братом ОСОБА_14 , оскільки мала зустріти чоловіка із м. Запоріжжя. По поверненню, ОСОБА_1 побачила, що ОСОБА_8 не стало краще, а навпаки гірше, у зв`язку з чим вона звернулась у лікарню, оскільки злякалась, що дитина переїла пігулок (таблеток). Після надання ОСОБА_8 медичної допомоги, лікуючий лікар повідомив, що дитині нічого не загрожує. ОСОБА_1 було запропоновано звернутись до дитячого психолога та психіатра, а згодом за направленням в психоневрологічний диспансер.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона працює вчителем в Криворізькій гімназії №74, на час інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, вона була класним керівником у класі, де з 19 грудня 2023 року навчалась дочка ОСОБА_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Більшість часу навчання проходило у форматі онлайн. ОСОБА_8 склала позитивне враження, претензій до її поведінки та навчання не було, навчалась вона на достатньому рівні, була комунікабельною, доброю, позитивною дитиною, багато розповідала про себе та свій побут. Проявів девіантної поведінки у ОСОБА_8 не було. Під час останньої зустрічі 09 квітня 2024 року з ОСОБА_8 , будь-якої негативної поведінки або її проявів у дитини виявлено не було.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що вона працює завідувачем дитячого відділення КП «ДБКЛПД» ДОР». 25 квітня 2024 року у відділення до неї поступила ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку гострим медикаментозним отруєнням, а саме, самовільне передозування вживання дитиною лікарських пігулок. Мати дитини ОСОБА_1 скаржилась на наявність поведінкових розладів у доньки, її емоційне не врівноваження, що виражалось у вчиненні дитиною крадіжок під впливом перегляду мережі Інтернет, в тому числі російських сайтів для дорослих. На цьому підґрунті між мамою та дочкою виник конфлікт. Після конфіденційного опитування нею малолітньої ОСОБА_5 , яке відбулось без присутності її матері ОСОБА_1 , дитина пояснила, що вона самовільно вживала велику кількість лікарських пігулок, оскільки боялась покарання батьків за викрадення нею грошей.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що вона працює клінічним психологом КП «ДБКЛПД» ДОР». Дівчинка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , була переведена для лікування з 16-ої клінічної лікарні, оскільки мала суїцидальну форму. Під час проведення індивідуальної бесіди з ОСОБА_8 , дитина повідомила, що вона самовільно вживала велику кількість лікарських пігулок (таблеток), які знаходились в домі у вільному доступі, оскільки боялась покарання від батьків за вчинення крадіжки великої суми грошей. Як пояснювала ОСОБА_8 , викрадені кошти вона витрачала на купівлю їжі для безхатченків та безхатніх тварин, а також пригощала своїх друзів.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення як сукупності передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Диспозиція ч.1 ст.184 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №209192 від 02 травня 2024 року, ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка 15 квітня 2024 року о 14 год. 08 хв. з адреси: АДРЕСА_2 , була доставлена до структурного підрозділу КНП «Криворізька міська лікарня №16» КМР з діагнозом: гостре медикаментозне отруєння, чим порушила Закон України «Про охорону дитинства».

Як слідує з досліджених судом матеріалів та встановлених обставин, у вечірній час 14 квітня 2024 року неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стало зле, піднялась температура тіла до 38,5оС, всі симптоми вказували на гостре респіраторне захворювання. У зв`язку з чим, ОСОБА_1 , як мати неповнолітньої дитини, надала останній першу медичну допомогу, а саме, жарознижуючі лікарські препарати у формі пігулок (таблеток), з метою зниження температури. На ранок 15 квітня 2024 року стан неповнолітньої ОСОБА_5 покращився, температура знизилася до 37,5оС, однак не до норми. ОСОБА_1 дала малолітній дочці ОСОБА_8 ще одну жарознижуючу пігулку (таблетку). Оскільки в першій половині дня 15 квітня 2024 року ОСОБА_1 мала зустріти свого чоловіка, вона залишила ОСОБА_8 вдома з іншими своїми дітьми, а саме: старшою донькою ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та молодшим братом ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . А також, легковажно розраховуючи на зазначені вище обставини, ОСОБА_1 залишила біля місця відпочинку ОСОБА_8 , а саме, її ліжка, пігулки (таблетки), а саме: каптопрес, ібупрофен та цитрамон, по одній пластинці кожних. ОСОБА_8 було відомо, що її батьки обізнані про вчинення нею крадіжок грошей, які вона викрадала частинами з квартири, де проживала зі знайомими батьків на час їх відсутності у зв`язку з виконанням обов`язку по захисту Батьківщини від російської агресії. Викрадені гроші ОСОБА_8 витрачала на купівлю їжі для безхатченків та безхатніх тварин, а також пригощала своїх друзів. Побоюючись покарання від батьків, ОСОБА_8 вирішила самовільно вживати велику кількість лікарських пігулок, які залишила мама ОСОБА_1 у вільному доступі. По поверненню ОСОБА_1 додому, класний керівник молодшої дочки ОСОБА_11 повідомила їй, що ОСОБА_8 не вийшла на онлайн заняття в школі. Під час з`ясування причин не прийняття участі ОСОБА_8 у навчальному процесі, ОСОБА_1 також з`ясувала, що стан здоров`я ОСОБА_8 погіршився, вона перебуває у занадто сонному, кволому та блідому стані, у зв`язку з чим вона терміново звернулась за швидкою медичної допомогою, в результаті чого ОСОБА_8 була госпіталізована до КНП «Криворізька міська лікарня №16» КМР, де за результатами медичного обстеження дитини був встановлений діагноз: гостре медикаментозне отруєння, при цьому ОСОБА_8 факт вживання пігулок (таблеток) заперечувала. Під час з`ясування причин отруєння, та під час розгляду питання працівниками поліції органів ювенальної превенції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП, остання вирішила звернутися до дитячого психолога та психіатра, зважаючи на поведінку своєї дочки ОСОБА_8 , а також події, що трапились з її дитиною. Під час знаходження на стаціонарному лікуванні у відділенні №21 дитячої та підліткової психіатрії КП «ДБКЛПД» ДОР» з 14 травня 2024 року до 04 червня 2024 року ОСОБА_5 повідомила дитячому лікарю психіатру та клінічному психологу, що вона дійсно 15 квітня 2024 року самовільно вжила велику кількість лікарських пігулок (таблеток), які знаходились вдома у вільному для неї доступі, оскільки боялась покарання від батьків за вчинення крадіжки великої суми грошей, викрадені кошти вона витрачала на купівлю їжі для безхатченків та безхатніх тварин, а також пригощала своїх друзів.

Встановлені судом обставини, окрім показів вищезазначених свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , також підтверджуються належними та допустимими письмовими доказами, дослідженими під час судового розгляду справи, а саме:

-довідкою за результатами перевірки матеріалів ЄО ВП №4 Криворізького РУП від 15 квітня 2024 року №7514;

-рапортом працівника поліції про надходження повідомлення зі служби 102 про те, що 15 квітня 2024 року о 14-00 год. до 16 МЛ (8 МЛ) доставлена ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 , з діагнозом: отруєння таблетками. Зі слів матері дитини, вона прийшла додому та виявила, що дитина сонна, вважає, що дитина наїлася таблеток;

-заявою ОСОБА_1 від 15 квітня 2024 року про припинення будь-якої перевірки за фактом надання медичної допомоги її малолітній доньці ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки в ситуації, що склалася, вона розібралась самостійно та претензій ні до кого не має;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 15 квітня 2024 року, які узгоджуються з наданими останньою усними поясненнями в судовому засіданні під час судового розгляду справи;

-копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого педіатричного відділення №2753, структурного підрозділу КНП «Криворізька міська лікарня №16» КМР, на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зі змісту якого хвора знаходилась на лікуванні з 15 квітня 2024 року до 22 квітня 2024 року, з діагнозом: гостре медикаментозне отруєння. З анамнезу захворювання слідує, що в день госпіталізації о

13.00 год. мати виявила дитину в сонному млявому стані, дитина блювала та в неї порушилась свідомість. Поряд з дитиною знайшли пусті блістери від таблеток. Дитина факт вживання таблеток заперечує. За результатами лікування, стан дитини нормалізувався, виписана з відділення в задовільному стані;

-копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_1 , повторно виданого 14 листопада 2023 року, де батьком дитини зазначений ОСОБА_19 , а матір`ю ОСОБА_20 ;

-актом обстеження житлово-побутових умов проживання здобувача освіти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою:

АДРЕСА_2 , який складений

17 квітня 2024 року, відповідно до змісту якого, санітарні умови задовільні, дитина має окреме постійне місце для навчання та відпочинку, окреме спальне місце, забезпечена достатньо одягом відповідно до сезону, а також шкільним приладдям;

-листом адміністрації КП «ДБКЛПД» ДОР» від 11 липня 2024 року за №6259, зі змісту якого слідує, що 25 квітня 2024 року до медичного закладу звернулась ОСОБА_1 з приводу виявлення у своєї малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , психічних розладів здоров`я та надання медичної допомоги її дитині. До звернення ОСОБА_1 до КП «ДБКЛПД» ДОР» її малолітня дочка ОСОБА_5 під спостереженням дитячого психіатра не перебувала. З 25 квітня 2024 року

до 01 травня 2024 року та з 14 травня 2024 року до 04 червня 2024 року ОСОБА_5 перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом «Депресивний розлад поведінки» F92.0;

-копією епікризу до історії хвороби №1785/2024 ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка знаходилась на стаціонарному лікуванні у відділенні №21 дитячої та підліткової психіатрії КП «ДБКЛПД» ДОР» з 14 травня 2024 року до 04 червня 2024 року, з діагнозом «Депресивний розлад поведінки».

Таким чином, під час судового розгляду знайшов підтвердження факт неналежного виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків по вихованню неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка, знаходячись без нагляду та контролю дорослих, самовільно вжила велику кількість лікарських пігулок (таблеток), що призвело до гострого медикаментозного отруєння. Така поведінка ОСОБА_1 є свідченням прояву легковажного ставлення до виконання батьківських обов`язків та самовпевненості в поведінці доньки, яка була неповнолітньою та з огляду на рівень психоемоційного розвитку не здатна була в повному обсязі свідомо розуміти суть вчинюваних дій, які могли призвести до негативних невідворотних наслідків для здоров`я дитини. На переконання суду, саме недостатність контролю з боку батьків за дитиною, її вихованням є результатом девіантної поведінки ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Положеннями ч.6 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Надаючи оцінку встановленим судом обставинам, що мали місце 15 квітня 2024 року, встановивши рівень вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, надавши оцінку діям неповнолітньої ОСОБА_5 , та її вчинку, суд приходить до висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, за ознаками: ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання малолітньої дитини.

Обираючи вид і міру стягнення, суд враховує, що ОСОБА_1 вину визнала частково, від явок до суду не ухилялась, має на утриманні двох дітей, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, однак, на час прийняття рішення по даній справі підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.2 ч.2 ст.115 КК України, за обставинами умисного протиправного заподіяння смерті малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та утримується під вартою, з огляду на характер вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, ступінь її вини, а отже, вважає за необхідне застосувати відносно неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.23,24, 26, 33-35, 40-1, ч.1 ст.184, 268, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_21 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено та захисником упродовж 10 днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. Згідно зі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя О.І. Євтушенко