Справа № 194/1325/24
Номер провадження 3/194/476/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2024 року Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Корягін В.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянки України, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 154 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №856233 від 10.07.2024 року, складеним ДОП СП ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_1 , 23.06.2024 року о 23-50 год. залишила на тривалий час без належного догляду трьох незареєстрованих собак у кв. АДРЕСА_2 внаслідок чого собаки дуже гучно лаяли, чим заважали відпочивати мешканцям під`їзду, а також собаки справляли природні потреби у квартирі, чим порушила правила тримання собак і котів, та повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за аналогічне правопорушення, скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлена своєчасно та належним чином, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 268 КУпАП, можливо розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення на підставі всебічного, повного і об`єктивного аналізу всіх доказів по справі в їх сукупності, у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до загального визначення адміністративного правопорушення у ст. 9 КУпАП обов`язковою ознакою складу правопорушення є вчинення особою певної дії або її бездіяльність, які згідно з ст. 256 КУпАП мають бути конкретно визначені у протоколі.

З`ясовуючи вказані обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини 2 статті 154 КУпАП передбачено відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях), вчинені особою повторно протягом року.

Таким чином диспозицією статті 154 КУпАП передбачена відповідальність за 1) утримання собак у місцях, де це заборонено відповідними правилами, 2) утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, 3) вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях.

Отже, ст. 154 КУпАП, вказує на те, що відповідальність за адміністративне правопорушення настає не за будь-яке порушення правил утримання собак, а лише за наявності конкретно визначених у диспозиції цієї норми дій та умов.

Положеннями ст.ст. 1, 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» встановлено, що собаки відносяться до домашніх тварин. Правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування.

Крім того, ст. 3 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» визначено, що дія цього закону поширюється на відносини, що виникають у зв`язку з утриманням тварин та поводженням із ними фізичних та юридичних осіб, з урахуванням вимог щодо благополуччя тварин, зокрема домашніх тварин. Відповідно до ст. 9 цього Закону, особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.

Таким чином, враховуючи, що диспозиція ст. 154 КУпАП є бланкетною, при складанні протоколу, необхідно викласти суть правопорушення виходячи з частини першої статті з посиланням на відповідний нормативно-правовий акт, що стосується правил утримання собак та котів і який затверджуються відповідним рішенням органу місцевого самоврядування, а тільки після цього зазначати наслідки у виді заподіяння шкоди, як це передбачено ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на відповідний нормативно-правовий акт, що стосується правил утримання собак та котів, а також не зазначено, яку саме дію, яка передбачена диспозицією статті 154 КУпАП вчинила ОСОБА_1 .

При цьому поліцейським не наведено норму нормативно-правового акта, якою було б встановлено заборону дій, які інкримінуються в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 .

В той же час, утримання незареєстрованих собак, як діяння яке ставиться в провину ОСОБА_1 . окрім посилання на таку дію, поміж іншого повинно бути підтверджене і іншими доказами, яких до матеріалів справи не долучено.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення, особа, яка складає протокол повинна викласти суть правопорушення з посиланням на конкретний пункт нормативно-правових актів, що встановлюють вимоги до утримання та поводження з домашніми тваринами.

Виклад обставин у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №856233 від 10.07.2024 року стосовно ОСОБА_1 не дає можливості визначитись із належною правовою кваліфікацією її дій, зробити висновок чи порушила вона вище зазначені норми чинного законодавства, які є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.154 КУпАП.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічне положення закріплено і уст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України», визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням положень ст. 251 КУпАП, вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.

В зв`язку із закриттям справи про адміністративне правопорушення, судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 9, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.О. Корягін