Справа № 214/6652/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 серпня 2024 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Євтушенка О.І., за участю: секретаря судового засідання Сотнікової А.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який народився у с. Некрашовка Єльського р-ну Гомельської обл., Республіка Білорусь, громадянство Україна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

01.08.2024 на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №740899 від 23.07.2024 у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 11.06.2024 о 14.50 год. водій ОСОБА_1 , керуючи мотоциклом Yamaha F2-6-R, р/н НОМЕР_2 , по автодорозі на нерегульованому перехресті вул. Гетьманська та вул. Волосевича у м. Кривому Розі, на заокругленні дороги ліворуч не обрав безпечної швидкості руху, при виникненні небезпеки для руху своєчасно не вжив заходів до зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого втратив контроль над керуванням мотоциклом, що призвело до його падіння. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим завдано майнових збитків, а ОСОБА_1 був травмований. У провину ОСОБА_1 ставиться порушення п.п.2.3 «б», 12.1, 12.3 ПДР України.

Присутній в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Суду пояснив, що того дня, приблизно о 15.00 год. він дійсно керував мотоциклом Yamaha F2-6-R, р/н НОМЕР_2 , їхав зі швидкістю приблизно 60 км/год, та рухався по вул. Гетьманська у м. Кривому Розі у напрямку до сервісного центру. Рухався по головній дорозі з дотримання вимог ПДР України. На автодорозі на перехресті

вул. Гетьманська та вул. Волосевича у м. Кривому Розі він побачив, як справа від нього виїжджає автомобіль на смугу його руху, відстань між транспортними засобами складала приблизно 30 м. У зв`язку з цим він одразу застосував екстрене гальмування, внаслідок чого мотоцикл впав і він впав з нього. Вважає, що виникнення пригоди спровокував саме водій автомобіля, себе ж винним не вважає. Внаслідок пригоди він був травмований, однак від проходження судово-медичної експертизи на встановлення ступеню тяжкості отриманих ушкоджень відмовився.

Присутній в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що того дня він їхав за кермом автомобіля марки Nissan meon e- НОМЕР_3 , р/н НОМЕР_4 , та рухався по вул. Волосевича у м. Кривому Розі, яка є другорядною дорогою. Перед поворотом ліворуч на вул. Гетьманська у м. Кривому Розі він зупинився та надав дорогу транспортним засобам, що рухались ліворуч та праворуч, після чого почав маневр повороту ліворуч. У той момент він побачив, як справа від нього по головній дорозі рухається мотоцикліст. Він зменшив швидкість руху аби уникнути зіткнення, а потім різко виїхав на свою смугу руху. У момент виїзду мотоцикліст впав в одну сторону, а мотоцикл в іншу. Після завершення виконання маневру він зупинився, підійшов до мотоцикліста та викликав карету швидкої медичної допомоги та екіпаж патрульної поліції. Вважає, що саме він винен у виникненні дорожньо-транспортної пригоди, оскільки не надав дорогу мотоциклістові перед виконанням маневру повороту з другорядної дороги на головну. Допускає, що до моменту падіння, мотоцикліст міг зіткнутись з його автомобілем. При оформленні матеріалів пригоди працівники поліції склали 2 протоколи про адміністративне правопорушення, у тому числі відносно нього за ч.5 ст.122 КУпАП, оцінивши дії обох учасників пригоди за обопільною виною. Натомість, ОСОБА_4 вважає виключно себе винним у настанні пригоди.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, вислухавши позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, пояснення потерпілого, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку наявним доказам в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Умовами настання адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є обов`язкова наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди (механічних пошкоджень транспортного засобу/засобів) як обов`язкового елементу об`єктивної сторони матеріального складу правопорушення. При цьому, порушення має бути настільки суттєвим, щоб наслідком його стало пошкодження як мінімум двох автомобілів, адже в диспозиції статті йде мова саме про «пошкодження транспортних засобів».

Відповідно до п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 року, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком саме порушення Правил дорожнього руху. Об`єктивною ознакою правопорушення, що відбиває шкідливість неправомірної поведінки особи для суспільства, заподіяння або реальну загрозу заподіяння істотної шкоди, є також суспільна небезпека вчиненого проступку.

Судовим розглядом встановлено, а учасниками справи визнано, що 11.06.2024 о 14.50 год. на автодорозі на нерегульованому перехресті вул. Гетьманська та вул. Волосевича у

м. Кривому Розі відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю мотоцикла Yamaha F2-6-R, р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі

вул. Гетьманська у м. Кривому Розі, та автомобіля марки Nissan meon e- НОМЕР_3 , р/н НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався з другорядної дороги вул. Волосевича у м. Кривому Розі та виконував маневр повороту ліворуч з виїздом на головну дорогу

вул. Гетьманська у м. Кривому Розі.

Як слідує з протоколу огляду місця ДТП та схеми до нього, пояснень учасників пригоди, до моменту зіткнення мотоцикл Yamaha F2-6-R, р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , рухався по головній дорозі вул. Гетьманська у м. Кривому Розі без зміни напрямку руху. При цьому, як вказував ОСОБА_1 , він рухався в межах допустимої швидкості 60 км/год., яка дозволяла контролювати рух та дорожню обстановку. Водій автомобіля марки Nissan meon e- НОМЕР_3 , р/н НОМЕР_4 , ОСОБА_4 , виїжджав з другорядної дороги, де перед виїздом встановлено дорожній знак 2.1 «Дати дорогу». Положення автотранспортних засобів зафіксовано на схемі дорожньо-транспортної пригоди, що відповідає встановленим обставинам.

За фактом ДТП інспектором складено протокол про адміністративне правопорушення на водія ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, а на водія ОСОБА_4 за ч.5 ст.122 КУпАП за фактом невиконання вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», п.16.11 ПДР України під час виконання маневру виїзду на нерегульоване перехрестя з другорядної дороги, що призвело до виникнення аварійної обстановки за участю водія ОСОБА_1 . Таким чином, фактично при оформленні матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, інспектор патрульної поліції вважав вину обох водіїв обопільною. При цьому, інкримінуючи вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, інспектор патрульної поліції посилався в протоколі на порушення ним п.п.2.3 «б», 12.1, 12.3 ПДР України, які, на його переконання, знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку.

Так, відповідно до п.п.2.3 «б», 12.1, 12.3 ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Проаналізувавши встановлені обставини ДТП, надавши оцінку діям її учасників, суд приходить до висновку, що в дорожній обстановці, що склалася, водій ОСОБА_1 не допускав будь-яких порушень п.п.12.1, 12.3 ПДР України, які б свідчили про його винуватість у виникненні ДТП. Так, під час оформлення матеріалів інспектор не з`ясовував швидкісний режим руху водія мотоцикла, на власний розсуд визначивши, що він допустив перевищення швидкості.

Суд зауважує, що локалізація пошкоджень на мотоциклі, яким керував ОСОБА_1 , та відсутність механічних пошкоджень на автомобілі марки Nissan meon e- НОМЕР_3 , р/н НОМЕР_4 , яким керував ОСОБА_4 , об`єктивно підтверджують механізм виникнення пригоди, однак не можуть свідчити про порушення ОСОБА_1 саме вимог п.п.12.1, 12.3 ПДР України.

Приходячи до такого висновку суд вважає за необхідне зауважити, що «… формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод...» (рішення ЄСПЛ від 30 травня 2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії»).

Позаяк, надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення на предмет достовірності як доказу, суд зауважує, що викладена в ньому фабула адміністративного правопорушення та об`єктивна сторона інкримінованого порушення належним чином не викладені, а саме: протокол не містить жодної згадки про іншого учасника пригоди водія автомобіля марки Nissan meon e- НОМЕР_3 , р/н НОМЕР_4 , ОСОБА_4 , окрім як викладення обставин пригоди за діями водія мотоцикла ОСОБА_1 , що є неприпустимим та суперечить фактичним обставинам справи, визнаним учасниками пригоди, та зафіксованим у протоколі огляду місця ДТП.

Враховуючи механізм ДТП, умови дорожньої обстановки, в якій вона відбулася, а також характер дій учасників пригоди, суд приходить до висновку про відсутність в діях водія ОСОБА_1 порушень ПДР України, які б знаходились в причинному зв`язку з наслідками ДТП, що настали. Такий формалізований підхід поліцейських до оформлення матеріалів, не з`ясування всіх обставин з наданням їм належної оцінки, суд розцінює як свідчення необ`єктивності під час складання матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Згідно ст.251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Згідно зі ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Оскільки відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, в той час як обсяг наданих суду доказів в своїй сукупності не доводить винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ДТП, тому оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.124, 245, 247 ч.1 п.1, 268, 280, 283, 287-289 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрити на підставі

п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко