Справа № 138/1428/24
Провадження № 33/801/625/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ясінський Ю. А.
Доповідач: Рибчинський В. П.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Рибчинського В.П., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Крутень Івана Володимировича, на постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 08 травня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 253196 від 29.04.2024, 29.04.2024 о 16 год. 15 хв. на автошляху «Немирів-Могилів-Подільський» на напрямку «н.п. Карпівка (Україна) н.п. Отач (Республіка Молдова)» (південно-західна околиця м. Могилів-Подільський) в районі прикордонного знаку № 0126 виявлено ОСОБА_1 , який здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску у складі групи осіб (спільно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ).

Постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 08 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 650 (шістсот п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11050 (одинадцять тисяч п`ятдесят) гривень.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, адвокат Крутень І.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати і закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що посадовими особами, які склали протокол про адміністративне правопорушення, не надано доказів, які б вказували на причетність та умисел ОСОБА_1 на перетин кордону в такий спосіб, який ставиться йому в провину.

Разом з тим, адвокат Крутень І.В. заявив клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що апеляційну скаргу було подано вчасно 17.05.2024 року, однак Вінницький апеляційний суд її повернув, після чого, апеляційна скарга була подана знову.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, апеляційний суд доходить висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 08 травня 2024 року підлягає поновленню.

При цьому, в судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник Крутень І.В. не з`явились.

17.07.2024 року адвокат Крутень І.В. подав клопотання, в якому просить розгляд справи відкласти, оскільки він бажав брати участь у розгляді справи в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, однак у зв`язку із відключенням світла він такої можливості немає.

Апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, враховуючи, що ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку, тощо, несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

При цьому, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 самостійно в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв.

ОСОБА_1 та його захисник Крутень І.В. належним чином повідомленні про час, дату і місце розгляду справи.

Частиною 6 ст. 294 КУпАП передбачено, що неявка у судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

З огляду на викладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисник Крутень І.В.

Також 17.07.2024 року, незадовго до судового засідання, від адвоката надійшло клопотання про виклик свідків, мотивоване тим, що ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді першої інстанції був позбавлений можливості захищати себе та користуватись правами передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема викликати свідків.

Розглянувши заявлене клопотання, апеляційний суд вважає, що воно задоволенню не підлягає, оскільки скаржник не був позбавлений можливості заявити такі вимоги при подачі апеляційної скарги, а апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду, відтак суд обмежений дотриманням строків розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ст. 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя місцевого суду, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП настає у випадку перетинання або спроби перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, як незаконне перетинання державного кордону в пункті пропуску через державний кордон України без дозволу відповідного органу влади, й з таким висновком погодився суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 253196 від 29.04.2024, в якому зазначено обставини вказаного правопорушення; рапортами працівників прикордонної служби; письмовим поясненням ОСОБА_1 ; копіями письмових пояснень ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , в яких зазначено, що останні прибули до м. Могилів-Подільський аби незаконно перетнути кордон спільно з ОСОБА_1 ; копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_1 ; актом ознайомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності з її правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Доводи апелянта про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

Варто зазначити, що ОСОБА_1 дії працівників прикордонної служби щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, суду не скеровував.

При цьому, в матеріалах справи міститься пояснення ОСОБА_1 , в якому зазначено, що останній прибув у м. Могилів-Подільський аби незаконно перетнути кордон спільно з іншими особами, вину визнає.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної постанови суду першої інстанції.

За таких обставин, суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції відповідають зібраним у справі доказам, яким суддею надана належна оцінка, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги, відтак постанова Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 08 травня 2024 року є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 08 травня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Крутень Івана Володимировича залишити без задоволення.

Постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 08 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В.П. Рибчинський