Справа № 214/5709/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 серпня 2024 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Євтушенка О.І., за участі: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Бондаренка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одруженого, який має середню освіту, пенсіонера, працюючого водієм КП «Міський тролейбус», зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2024 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №737610 від 20 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, з якого слідує, що 17.05.2024 о 10-30 год. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом тролейбусом Т-203, інвентаризаційний номер 0027, по автодорозі проспекту Миру, біля буд.15-А в м. Кривому Розі, Дніпропетровської обл., в порушення встановлених правил залишив місце

дорожньо-транспортної пригоди до якої був причетний. У провину водієві ОСОБА_1 ставиться порушення п.п. 2.10 «а» ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав, заперечуючи факт ДТП загалом, якого не було. При керуванні ним тролейбусом, він не порушував будь-яких правил дорожнього руху, що могли привести до різкого гальмування, як наслідок падіння пасажира ОСОБА_3 та отримання останньою травм, отже, він не залишав місця ДТП, як і не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бондаренко О.В. підтримав позицію свого підзахисного та просив справу відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

В подальшому ОСОБА_1 та його захисник правом на участь в судовому засіданні не скористались, подавши заяву про розгляд справи без їх участі, що не перешкоджає судовому розгляду справи, в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, з правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України» від 08.11.2005 слідує, що «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції».

Суд, враховуючи позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку наявним доказам в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Диспозицією ст.122-4 КУпАП, яку інкриміновано ОСОБА_1 передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Аналізом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, встановлено обов`язковість наявності двох взаємопов`язаних умов, які визначають подію: 1) дорожньо-транспортної пригоди;

2) доведеність обставин залишення водієм, причетним до її виникнення, місця ДТП.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №737609 від 20 червня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, 17.05.2024 о 10-30 год. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом тролейбусом Т-203, інвентаризаційний номер 0027, по автодорозі проспекту Миру, біля буд.15-А в м. Кривому Розі, Дніпропетровської обл., не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав у встановлених межах безпечної швидкості руху, своєчасно не вжив заходів для зниження швидкості, почав різко гальмувати без виправданої причини, в результаті чого допустив падіння пасажира ОСОБА_3 . В результаті ДТП ОСОБА_3 була травмована та їй було завдано матеріальних збитків. У провину водієві ОСОБА_1 ставиться порушення п.п.2.3 «б», 12.1, 12.3, 12.9 «г» ПДР України.

А в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №737609 від 20 червня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП, зазначено, що 17.05.2024 о 10-30 год. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом тролейбусом Т-203, інвентаризаційний номер 0027, по автодорозі проспекту Миру, біля буд.15-А в м. Кривому Розі, Дніпропетровської обл., в порушення встановлених правил залишив місце дорожньо-транспортної пригоди до якої був причетний. У провину водієві ОСОБА_1 ставиться порушення п.п. 2.10 «а» ПДР України.

В свою чергу, в судовому засіданні було встановлено, що 17.05.2024 тролейбус Т-203, інвентаризаційний номер 0027, під керуванням водія ОСОБА_1 , дійсно рухався по міському маршруту №1, в якому на той момент в якості пасажира їхала ОСОБА_3 , що підтверджується оглянутим судом відеозаписом руху тролейбуса Т-203, інвентаризаційний номер 0027.

Крім того, 17.05.2024 о 10-38 год. вищезазначений тролейбус здійснив зупинку на міський зупинці громадського транспорту «Міська лікарня №1» в м. Кривому Розі, де з нього, після висадки та посадки значної кількості пасажирів та повторної зупинки тролейбуса, вийшла за підтримки сторонніх осіб ОСОБА_3 , яка є літньою людиною та пересувається за допомогою милиці.

При цьому будь-яких повідомлень від ОСОБА_3 та осіб, які її супроводжували, про падіння останньої в тролейбусі, або інші обставини та підстави, які б свідчили про порушення водієм ОСОБА_1 правил дорожнього руху, які були в причинному зв`язку з травмуванням ОСОБА_3 судом не встановлено та достатніх належних та допустимих доказів цього суду не надано.

Враховуючи, що візуально та будь-яким іншим чином водій тролейбуса ОСОБА_1 не міг оцінити його причетність до можливого порушення ним Правил дорожнього руху та наслідків цього у виді падіння ОСОБА_3 в салоні тролейбуса, як наслідок отримання травм останньою, суд приходить до висновку про відсутність події, а саме: умисного залишення ОСОБА_1 місця ДТП, як і дійсність самого факту такої ДТП, загалом та події інкримінованого останньому правопорушення.

Отже за таких обставин, суд за результатами судового розгляду приходить до висновку про відсутність належних та допустимих доказів дійсного умисного залишення ОСОБА_1 місця ДТП, а відтак і наявності в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, судом в ході розгляду справи не встановлено.

У рішеннях від 30 травня 2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що «… формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод...».

Такий формалізований підхід поліцейських до оформлення матеріалів, не з`ясування всіх обставин з наданням їм належної оцінки, суд розцінює як свідчення необ`єктивності під час складання матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП.

Згідно ст.251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Згідно зі ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, в той час як обсяг наданих суду доказів в своїй сукупності не доводить винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, та дійсність самого факту вчинення ним такого правопорушення, тому суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.122-4, 245, 247 ч.1 п.1, 268, 280, 283, 287-289 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілим протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко