Провадження 3/127/6247/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 і ч. 2 ст. 1732 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 і ч. 2 ст. 1732 КУпАП.

27.07.2024 інспектором взводу № 1 роти № 1 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції Костюком Р.Р. та інспектором СПДН ВВГ ВРУП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції Назаренко А.В. складено протоколи про адміністративне правопорушення серії ГП № 126452 та ВАД № 089032. З даних протоколів вбачається, що «27.07.2024 близько 19 год. 47 хв. у АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, а саме: виражався нецензурною лайкою, штовхав та викручував руки, після чого 27.07.2024 о 22 год. 10 хв. громадянин ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру, чим порушив вимоги ТЗПсК АА173879 від 27.07.2024, а саме відносно своєї дружини громадянки ОСОБА_2 , чим міг завдати шкоди здоров`ю особи». Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 і ч. 2 ст. 1732 КУпАП.

Постановою суду від 15.08.2024 справи про адміністративні правопорушення № 127/25523/24 і № № 127/25525/24 було об`єднано в одне провадження і присвоєно об`єднаній справі № 127/25523/24.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме шляхом надіслання повістки про виклик до суду засобами поштового зв`язку, що підтверджується наявним в матеріалах справи відповідним поштовим повідомленням, яке повернулось на адресу суду з відміткою «адресат відсутній». (а.с. 13) Судом враховано, що день проставлення у поштовому відправленні відмітки про відсутність особи за місцем проживання, враховуючи при цьому повідомлення адреси безпосередньо цією особою, про що вказано в протоколі, є днем вручення судової повістки, зважаючи, що іншої адреси цією особою суду повідомлено не було. Таким чином, судом дотримано прав та процесуальних гарантій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом враховано, що явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання є суб`єктивним процесуальним правом, і як кожне суб`єктивне право це гарантовані законом вид і міра можливої або дозволеної поведінки особи і реалізація суб`єктивного права залежить від розсуду, бажання і волі уповноваженої особи.

Водночас, ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 і ч. 2 ст. 1732 КУпАП, не є обов`язковою.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 268 КУпАП, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Клопотання про забезпечення та/або витребування доказів, виклик свідків тощо від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до суду не надходили.

З письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 , які містяться в матеріалам справи вбачається, що 27.07.2024 її чоловік ОСОБА_1 вчиняв відносно неї домашнє насильство, а саме: на постійній основі штовхав її, бив, ображав нецензурною лайкою, при цьому перебуваючи в алкогольному сп`янінні, заспокоїти його було неможливо, а дана ситуація трапляється кожного дня. Після чого, 27.07.2024 близько 22 год. 10 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 викликала поліцію у зв`язку з тим, що її чоловік ОСОБА_1 намагався проникнути до будинку, стукав у двері та вікна. На її зауваження не реагував, чим порушив вимоги термінового заборонного припису.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 27.07.2024 близько 19 год. 47 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , виражався в бік дружини ОСОБА_2 нецензурною лайкою, ображав її та застосовував фізичну силу, у зв`язку із чим у неї виникли побоювання за свою безпеку, що також спричинило емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, у зв`язку із чим ОСОБА_2 було викликано працівників поліції.

Інспектором відділу № 1 роти № 1 БУПП у Вінницькій області ДПП сержантом поліції Бортнавським М.В. 27.07.2024 було проведено опитування потерпілої ОСОБА_2 за її добровільної згоди, як те вбачається із форм оцінки ризиків вчинення домашнього насильства. При цьому, ОСОБА_2 на запитання: «Чи кривдник погрожував вбити постраждалу особу або дітей?» (питання № 2), «Чи раніше кривдник душив постраждалу особу, або передавлював їй горло, або намагався це зробити?» (питання № 4), «Чи протягом останнього року застосовувався до кривдника терміновий заборонний припис?» (питання № 6), «Чи кривдник схильний до сильних або постійних ревнощів і контролює більшу частину повсякденного життя постраждалої особи?» (питання № 8), «Чи кривдник залякував, переслідував постраждалу особу або дітей чи погрожував їй/їм?» (питання № 10), «Чи кривдник має алкогольну залежність або зловживає алкогольними напоями?» (питання № 14), «Чи кривдник раніше вчиняв щодо постраждалої особи фізичне та психологічне насильство?» (питання № 17) та «Чи кривдник має фінансові проблеми?» (питання № 18), відповіла «Так», шляхом проставлення відповідної позначки. На всі інші питання ОСОБА_2 відповіла «Ні».

З форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства вбачається, що поліцейськими для ОСОБА_2 визначено - «середній» рівень небезпеки.

Як вбачається з матеріалів справи, за наслідками проведеного працівником поліції оцінювання ризиків для постраждалої від домашнього насильства, 27.07.2024 ОСОБА_1 було винесено терміновий заборонний припис серії АА № 173879, а саме зобов`язано ОСОБА_1 залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи та заборонено ОСОБА_1 на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи строком на 5 діб, до 12.год. 00 хв. 31.07.2024.

При цьому судом прийнято до уваги, що терміновий заборонний припис стосовно кривдника відноситься до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству і виноситься лише у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Після вищевказаного, як вбачається з матеріалів справи, того ж дня, 27.07.2024 близько 22 год. 10 хв. ОСОБА_1 намагався проникнути до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , всупереч терміновому заборонному припису серії АА № 173879 від 27.07.2024, у зв`язку із чим у ОСОБА_2 виникли побоювання за свою безпеку, що також спричинило емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, у зв`язку із чим ОСОБА_2 було викликано працівників поліції.

Старшим інспектором СПДН ВВГ ВРУП ГУНП у Вінницькій області 27.07.2024 було проведено опитування потерпілої ОСОБА_2 за її добровільної згоди, як те вбачається із форм оцінки ризиків вчинення домашнього насильства. При цьому, ОСОБА_2 на запитання: «Чи протягом останнього року застосовувався до кривдника терміновий заборонний припис?» (питання № 6), «Чи кривдник схильний до сильних або постійних ревнощів і контролює більшу частину повсякденного життя постраждалої особи?» (питання № 8), «Чи кривдник має алкогольну залежність або зловживає алкогольними напоями?» (питання № 14) відповіла «Так», шляхом проставлення відповідної позначки. На всі інші питання ОСОБА_2 відповіла «Ні».

З форм оцінки ризиків вчинення домашнього насильства вбачається, що поліцейськими для ОСОБА_2 визначено - «середній» рівень небезпеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства заознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису - тягне за собою адміністративну відповідальність.

У відповідності до ч. 2 ст. 1732 КУпАП ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті - тягнуть за собою адміністративну відповідальність.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а також у невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповіднодо Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеженняволевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

При цьому, завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого є необов`язковим для кваліфікації.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, судом встановлено умисне вчинення ОСОБА_1 дій психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , внаслідок чого останній могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю, що в свою чергу містить ознаки діяння за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 1732 КУпАП. Крім того, судом встановлено умисне невиконання ОСОБА_1 термінового заборонного припису серії АА № 173879 від 27.07.2024, що такожмістить ознаки діяння за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи приписи КУпАП, факт вчинення правопорушення повторно пов`язують з фактом накладення на особу адміністративного стягнення (особа вважається підданою адміністративному стягненню). Якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню (ст. 39 КУпАП).

Однак, з матеріалів справи не вбачається ознак вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1732 КУпАП, повторно протягом одного року (протоколі серії ГП № 126452 від 27.02.2024). Таких доказів, які зобов`язана надати саме особа, уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, матеріали справи не містять.

Отже, дії ОСОБА_1 за вищевказаним фактом, викладеним у протоколі серії ГП № 126452 від 27.02.2024, не охоплюються складом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 1732 КУпАП.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону. Суд вважає за можливе перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч. 2 ст. 1732 КУпАП на ч. 1 ст. 1732 КУпАП, враховуючи, що така перекваліфікація дій покращує становище особи, стосовно якої здійснюється провадження, не порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі .

Таким чином, дії ОСОБА_1 за вищевказаними фактами охоплюються складом адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

До основних засад запобігання та протидії домашньому насильству, зокрема належить: належна увага до кожного факту домашнього насильства під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству; визнання суспільної небезпеки домашнього насильства та забезпечення нетерпимого ставлення до будь-яких проявів домашнього насильства; повага та неупереджене і небайдуже ставлення до постраждалих осіб з боку суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, забезпечення пріоритетності прав, законних інтересів та безпеки постраждалих осіб під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до переконання в тому, що ОСОБА_1 винний у скоєнні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 1732 КУпАП, що підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ГП № 126452 та ВАД № 089032 від 27.07.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 27.07.2024, які містяться у матеріалах справи, терміновим заборонним приписом серії АА № 173879 від 27.07.2024 та іншими матеріалами справи.

Санкція ч. 1 ст. 1732 КУпАП передбачає альтернативний вид адміністративного стягнення. Тому, вирішуючи який саме вид адміністративного стягнення слід застосувати до правопорушника, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення має на меті не тільки кару, а й виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, і запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, а при його призначенні, згідно із ст. 33 КУпАП, суд повинен ураховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, має бути призначено стягнення, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових правопорушень. Відповідно до принципів співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

В свою чергу справедливість, як одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи характер скоєнихправопорушень, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, забезпечуючи при цьому належну рівновагу, тобто пропорційність між метою судового рішення та його негативними наслідками для прав, свобод та інтересів осіб, суд прийшов до переконання за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої ч. 1 ст. 1732 КУпАП за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Суд прийшов до висновку, що у даній справі таке стягнення є необхідним та достатнім.

Відповідно до ч. 1 ст. 401 КУпАП і п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України«Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 9, 23, 24, 33-35, 38, ч. 1 ст. 401, ч. 1 ст. 1732, ст.ст. 221, 251, 268, 277, 280, 283-285, 287-289, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 1732 КУпАП, та стягнути з нього штраф в розмірі двадцятинеоподатковуваних мінімумів доходів громадян 340 (триста сорок) гривень 00 копійок на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання, у порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу , та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку: м. Вінниця, тупик Грушевий, буд. 5

Суддя: