Справа №443/448/24
Провадження №3/443/271/24
ПОСТАНОВА

іменем України

10 липня 2024 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли із Відділення поліції №1 Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за частиною 1 статті 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 26.02.2024 о 03 год 18 хв на автодорозі між населеними пунктами с.Лучани та с.Городищенське Стрийського району Львівської області керував автомобілем марки «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9. «а» ПДР, за що відповідальність передбачена за частиною 1 статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, на виклик до суду повторно не з`явився, хоч про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Захисник у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Водночас, подав до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП. В обґрунтування клопотання покликається на те, що пунктом 18 форми Акту медичного огляду Додатку № 3 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв траніспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначено, що під час проведення огляду передбачено використання технічних засобів для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі, яке здійснюється двічі, з різницею в 20 хвилин. Лише після проведення в медичному закладі всіх обстежень (огляду лікарем та результатів використання технічних засобів) робиться заключний діагноз. З відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що після проведення тестування ОСОБА_1 із застосуванням технічного приладу, результат якого показав 1,63 проміле, останній з таким результатом категорично не погодився, про що чітко зазначив лікарю та працівнику поліції та неодноразово вимагав повторного проведення тестування. Крім того, лікар, яка проводила тестування, завідомо безпідставно відмовилася проводити повторне тестування в порушення вимог Інструкції. Таким чином, лікарем КНП «Ходорівська міська лікарня» неправомірно проігноровано та не здійснено повторний огляд ОСОБА_1 через 20 хвилин після його первинного освідування, як того вимагає затверджений Інструкцією акт огляду. Як вбачається з Акта медичного огляду №11 від 26.02.2024 у графі «обстеження через 20 хвилин» пункту 18-ого лікар нічого не зазначив; в пункті 25 «Заключний діагноз» запису про діагноз немає, підпис лікаря в графі «підпис» відсутній, що є грубим порушенням вимог п.15 Інструкції. Після огляду за допомогою газоаналізатора та огляду для виявлення зовнішніх ознак сп`яніння, лікарем-наркологом не було запропоновано ОСОБА_1 здати на дослідження матеріал біологічного середовища: сечу, слину, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, або кров, хоча останній мав можливість здати для проведення лабораторних досліджень такі зразки біологічного середовища. 26.02.2024 відносно ОСОБА_1 , лікарем КНП «Ходорівська міська лікарня» складено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Такий висновок не відповідає дійсності. З наданих суду відеоматеріалів беззаперечно встановлюється, що водію не було запропоновано здати біологічний матеріал для проведення лабораторних досліджень з метою встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Крім того, з відеозапису не вбачається у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, поведінка адекватна, стан спокійний, мова розбірлива та чітка, що свідчить про відсутність ознак алкогольного сп`яніння у останнього. Наведене вище свідчить про порушення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Відсутність підпису в пункті 25 Акту «Заключний діагноз», непроведення повторного обстеження водія через 20 хвилин, тягнуть за собою недійсність всього Акту та недійсності складеного на підставі останнього висновку. Таким чином, наявний у матеріалах справи медичний висновок від 26.02.2024 не може бути доказом перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки він складений на підставі акту огляду, який проведений з порушенням вимог Інструкції. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду. У даному конкретному випадку, за сукупністю з іншими обставинами, складені процесуальні документи відносно ОСОБА_1 не можуть бути належними та допустимими доказами вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо можливості проведення розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та захисника суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім цього, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Суд зауважує, що ОСОБА_1 та його захисник не подавали до суду клопотання про відкладення розгляду справ, призначеного на 10.07.2024, не повідомляли суд про причини неприбуття на виклик суду, а також не подавали інших клопотань щодо вжиття судом певних процесуальних дій, зокрема: про витребування доказів, виклик свідків тощо.

З огляду на викладене, беручи до уваги належне і своєчасне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та захисника про дату, час і місце розгляду справи, суд вважає, що наявні обґрунтовані підстави для розгляду справи про адміністративне правопорушення за їх відсутності.

Суд, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, вивчивши викладені у клопотанні аргументи, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Підпунктом «а» пункту 2.9. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №665411 від 26.02.2024, згідно з яким ОСОБА_1 26.02.2024 о 03 год 18 хв на автодорозі між населеними пунктами с.Лучани та с.Городищенське Стрийського району Львівської області керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (а.с.3);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зафіксовано виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя), відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спецзасобу «Drager Alcotest №6810» та відмова від підпису цього акта (а.с.6);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявленням стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.02.2024, у якому зазначено заклад охорони здоров`я, куди скеровується ОСОБА_1 , а саме КПН «Ходорівська міська лікарня», виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя), результат огляду 1,63% та зафіксовано складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №665411 (а.с.7);

актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №11 від 26.02.2024, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_1 не орієнтується у часі, місці та власній особистості, має нестійку ходу, різко виражений запах алкоголю з рота. При огляді використовувався технічний засіб Алко-Фор 205. Висновок та діагноз за результатом огляду алкогольне сп`яніння (а.с.54);

висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.02.2024, згідно з яким медичний огляд ОСОБА_1 проведено у КНП «Ходорівська міська лікарня» і встановлено результат огляду алкогольне сп`яніння (1,63%) (а.с.8);

долученими до матеріалів справи відеозаписами на носії інформації (компакт-диску), які підтверджують викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини та узгоджуються з іншими письмовими доказами. Зокрема, у зазначених відеозаписах зафіксовано обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , зміст розмови ОСОБА_1 з працівниками поліції, лікарем та його поведінка на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я, яка переконливо свідчила про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, виявлених працівником поліції. Також, відеозаписами зафіксовано обставину проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я та отримання результату огляду 1,63 % (а.с.9).

Проаналізувавши вищевказані документи, відеозаписи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності зазначені вище докази є достатніми та повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин суду не надано.

Суд відхиляє аргументи захисника щодо порушення встановленого порядку огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, вважає їх помилковими виходячи з такого.

Суд зазначає, що порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів передбачений Розділом ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Так, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством (пункт 3 Розділу ІІІ Інструкції).

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи (пункт 4 Розділу ІІІ Інструкції).

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (пункт 15 Розділу ІІІ Інструкції).

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду (пункт 16 Розділу ІІІ Інструкції).

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку (пункт 17 Розділу ІІІ Інструкції).

Системний аналіз норм Розділу ІІІ Інструкції дозволяє дійти висновку, що ці норми не містять обов`язкової вимоги щодо проведення лабораторного дослідження на підтвердження або спростування перебування особи у стані алкогольного сп`яніння. Проведення лабораторних досліджень обов`язкове лише для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, тобто у разі наявності підстав вважати, що особа може перебувати у стані наркотичного сп`яніння.

Також, норми Розділу ІІІ Інструкції не містять жодної вказівки на необхідність проведення лікарем повторного огляду особи на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу, а відтак непроведення обстеження через 20 хвилин як це зазначено у Акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не свідчить про порушення порядку його проведення та недійсність отриманого результату огляду.

Окрім викладеного, суд зауважує, що норми Розділу ІІІ Інструкції не покладають на уповноважену особу закладу охорони здоров`я обов`язку пропонувати особі, яка пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння у цьому закладі, надати відповідні біологічні зразки з метою використання їх для проведення у подальшому лабораторного дослідження. Суд повторюється, що обов`язковість лабораторного дослідження з метою підтвердження наявності або відсутності у особи стану алкогольного сп`яніння Розділом ІІІ Інструкції не передбачено, у зв`язку з чим відсутня і обов`язковість у відібранні біологічних зразків у особи з цією метою.

Аналіз Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №11 від 26.02.2024 дозволяє дійти висновку, що такий узгоджується з іншими письмовими доказами, а також наявними у матеріалах справи відеозаписами, складений у відповідності до встановлених обставин. Такий не містить викривлених чи неправдивих даних, а відтак цей акт є належним та допустимим доказом у справі.

Дані, зазначені у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.02.2024 повністю відповідають даним, які викладені у акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №11 від 26.02.2024, а також узгоджуються з наявними у матеріалах справи відеозаписами, відтак цей висновок також є належним та допустимим доказом у справі.

Підсумовуючи наведене, суд доходить переконання про дотримання уповноваженою особою закладу охорони здоров`я порядку огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та достовірність викладеної у Акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №11 від 26.02.2024 та висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.02.2024 інформації (даних).

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд виходить з такого.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог частини 1 та 2 статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Суд враховує характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 130 КУпАП, яка доведена повністю; відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладені обставини у своїй сукупності на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Накладення судом на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування

Також, з огляду на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, статтею 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів