ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 682/548/24

Провадження № 33/4820/398/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А.

за участю секретаря судового засідання Жураківського В.А.

захисника Жилюка О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Жилюка О.В. на постанову судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 18.02.2024 року о 00 год. 03 хв. в м.Славута по вул. Грушевського керував автомобілем Renault Scenic державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю із порожнини рота, тремтіння рук, від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області 29 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Жилюк О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Наголошує, що ОСОБА_1 автомобілем Renault Scenic, реєстраційний номер НОМЕР_1 18.02.2024 не керував, транспортним засобом керував ОСОБА_2 , який із-за сварки зі своєю дружиною, вийшов із автомобіля не вимкнувши двигун. Через деякий час ОСОБА_1 , який перебував на задньому сидінні автомобіля вийшов із нього та пересів на місце водія, після чого на службовому автомобілі під`їхали працівники поліції.

Вказує, що у матеріалах справи не міститься даних про факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , відеозапис з відеореєстратора поліцейського автомобіля на підтвердження того, що поліцейськими було зупинено автомобіль Renault Scenic, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху та що за кермом перебував ОСОБА_1 , суду надано не було. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено яким технічним засобом здійснювалась відео фіксація.

Звертає увагу, що єдиним доказом керування ОСОБА_1 транспортним засобом є протокол про адміністративне правопорушення від 18.02.2024 серії ААД №668057 та свідчення поліцейських, однак це не може вважатися достатнім та безсумнівним підтвердженням факту керування ОСОБА_1 .

Зазначає, що у ОСОБА_1 ні одної із ознак сп`яніння, які передбачені Інструкцією, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, виявлено не було, тому, на думку апелянта, вимога працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння була незаконною.

Позиції учасників судового провадження

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явився, поважних причин неявки не повідомив, що не перешкоджає апеляційному розгляду відповідно до вимог частини 6 статті 294 КУпАП.

У судовому засіданні захисник адвокат Жилюк О.В. підтримав доводи апеляційної скарги, просив задовольнити її у повному обсязі, провадження закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведених в апеляційній скарзі підстав. В ході апеляційного розгляду адвокат Жилюк О.В. наполягав, що за кермом транспортного засобу 18.02.2024 ОСОБА_1 не перебував, транспортний засіб належить батькові ОСОБА_1 .

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Жилюк О.В. оскаржує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 18.02.2024. Зазначає, що наявний у справі відеозапис не підтверджує факту керування транспортним засобом останнім.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 18.02.2024 року о 00.03 год. в м.Славута по вул. Грушевського керував автомобілем Renault Scenic державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю із порожнини рота, тремтіння рук, від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського на місці зупинки та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, у ній в тому числі наведено докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначено мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник та висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновки суду обґрунтовуються дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 668057 від 18.02.2024 року, в якому зафіксовано факт вчинення правопорушення (а/с 1); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.02.2024 році, в якому зазначені виявлені поліцейським ознаки сп`яніння та відмова водія від огляду (а/с 3); постановою серії ЕНА № 1464398 від 18.02.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом 18.02.2024 року в м. Славута по вул. Грушевського без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 а ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.126 ч.2 КУпАП (а/с 6); відеозаписом з боді камер поліцейських (а/с 5).

Вважаю, що надані суду докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення.

Склад правопорушення включає в себе наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відтак, у рамках провадження у справі про адміністративне правопорушення для кваліфікації діяння за частиною 1 статті 130 КУпАП, яке полягало у відмові водія від проходження огляду на стан сп`яніння, необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак сп`яніння, пропозиція/вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

З наданих суду відеозаписів з нагрудної камери поліцейських вбачається, що під час зупинки транспортного засобу поліцейськими за кермом перебуває ОСОБА_1 , який надає працівникам поліції документи на автомобіль, спілкується з ними, повідомляючи про порушення комендантської години. В автомобілі перебувають пасажири, поряд з водієм на пасажирському сидіння дівчина, позаду неї на правому пасажирському сидінні чоловік в кепці, який виходить, обходить транспортний засіб і підходить до працівників поліції, з`ясовуючи причину зупинки. В подальшому, чітко видно як поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в найближчому закладі охорони здоров`я, однак останній відмовився.

Апеляційний суд звертає увагу, що з відеозаписів чітко вбачається, що на вимогу поліцейського до водія пройти огляд на стан сп`яніння відкликається саме ОСОБА_1 , а також під час спілкування із працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом саме ним, навпаки пояснював, що він не встиг отримати відповідну категорію на керування транспортним засобом, так як спізнився на екзамен та намагався залагодити питання з поліцейськими без складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Суд вважає, що відеозаписом зафіксовані реальні обставини, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки підтверджують як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, так і факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я.

Зазначений відеозапис апеляційний суд визнає належним та допустимим доказом, оскільки він отриманий у встановленому законом порядку та дозволяє повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення, що разом з протоколом про адміністративне правопорушення є достатнім для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Крім того, працівники поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під час розгляду цієї справи в судовому засіданні в суді першої інстанції повідомили, що 18.02.2024 року зупинили транспортний засіб, який рухався під час комендантської години. За кермом перебував ОСОБА_1 , під час перевірки документів вони з`ясували, що в нього відсутня необхідна категорія для керування транспортним засобом. Почали перевіряти документи на автомобіль, їх також не було, потім їх піднесли. У водія були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, він нервувався комусь телефонував, потім відмовився проходити огляд. В подальшому вони запропонували йому пройти огляд в медичному закладі, він погодився, поїхав з ними до лікарні, але не виходячи з автомобіля відмовився проходити огляд і в медичному закладі. При цьому зізнався, що випив пива і побоявся проходити огляд. В автомобілі з ОСОБА_1 перебували ще дві дівчини і хлопчина, який сидів на задньому пасажирському сидінні, а під час зупинки транспортного засобу вийшов з авто.

Апеляційний суд звертає увагу, що свідчення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в цій частині узгоджуються з іншими матеріалами справи, зокрема постановою серії ЕНА № 1464398 від 18.02.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом 18.02.2024 року в м. Славута по вул. Грушевського без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, за що передбачена відповідальність ст.126 ч.2 КУпАП, доказів про скасування цієї постанови стороною захисту не надано (а/с 6); відеозаписом з боді камер поліцейських (а/с 5) та поясненнями самого ОСОБА_1 , зазначеними у протоколі, згідно яких він визнає свою провину в частині керування транспортним засобом без посвідчення водія, вважав, що перебуває в адекватному стані ( а/с 1).

Таким чином, наявними у матеріалах справі доказами, дослідженими під час судового засідання у суді першої інстанції, а також показами працівників поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , підтверджується факт керування 18.02.2024 о 00.03 год. транспортним засобом саме ОСОБА_1 , тобто виконання останнім функцій водія.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що протокол про адміністративне правопорушення та свідчення поліцейських не може вважатися достатнім та безсумнівним підтвердженням факту керування ОСОБА_1 є такими, що не спростовують висновки суду, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення підтверджуються сукупністю доказів, крім показів поліцейський, наявні інші письмові докази.

Стосовно доводів про спростування факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом показами свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , то вважаю їх неспроможними.

Так, ОСОБА_1 та свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 показали, що 18.02.2024 року о 00 год. 03 хв. в м. Славута по вул. Грушевського керував автомобілем ОСОБА_2 , в автомобілі були ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , тобто дві дівчини та два чоловіки. Під час поїздки ОСОБА_2 посварився із своєю дружиною ОСОБА_5 , зупинив автомобіль, вийшов з авто і пішов. Тоді ОСОБА_1 пересів на водійське місце, щоб заглушити транспортний засіб, в цей час під`їхали працівники поліції.

Покази ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , яка є сестрою ОСОБА_1 та ОСОБА_6 спростовується відеозаписом, оскільки коли поліцейські підійшли до автомобіля, за кермом якого був ОСОБА_1 , двигун автомобіля працював, а на задньому пасажирському сидінні знаходився чоловік, тобто в автомобілі знаходилось дві особи чоловічої статі, що суперечить вищенаведеним показам.

Таким чином, вважаю правильним критичну оцінку судом першої інстанції наданим у судовому засіданні показанням ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які зазначили, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а лише пересів на водійське сидіння, оскільки всі вони перебувають у дружніх стосунках з ОСОБА_1 , двоє із них є його родичами, крім того, їх покази суперечать та спростовуються зафіксованими на відеозаписах обставинами події, поясненнями ОСОБА_1 , зазначеними ним власноруч у протоколі, а також постановою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.2 КУпАП за керування ним транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії, тому доводи апелянта, що суд першої інстанції не взяв до уваги покази свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не заслуговують на увагу.

З урахуванням наведеного, апеляційні доводи, що ОСОБА_1 18.02.2024 не керував транспортним засобом, не знайшли підтвердження в ході апеляційного розгляду, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, тому їх слід вважати обраною тактикою захисту та намаганням ОСОБА_1 уникнути відповідальності.

Також вважаю неспроможними доводи про незаконність вимоги працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , у якого ні одної із ознак сп`яніння, які передбачені Інструкцією, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, виявлено не було.

Інспектором поліції в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах з порожнини рота, тремтіння рук, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОН України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція №1452/735), виявивши ці ознаки поліцейський законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Так, відповідно до змісту статті 266 КУпАП та Інструкції 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, при цьому ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Наведені вимоги закону свідчать, що повноваження поліцейського уповноваженого підрозділу НПУ самостійно виявляти та оцінювати наявність ознак алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, є виключними, ніхто інший не має повноважень оцінювати наявність у водія тих чи інших ознак сп`яніння. У зв`язку з чим, якщо у поліцейського виникають підстави вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані сп`яніння, то поліцейський має законне право вимагати від водія пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, при цьому закон не вимагає, щоб ці ознаки сп`яніння були підтверджені свідками або зафіксовані на відео, а також окремої процедури огляду на наявність таких ознак сп`яніння.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За невиконання вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена адміністративна відповідальність за статтею 130 КУпАП.

Наведені в апеляційній скарзі доводи апелянта про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено яким технічним засобом здійснювалась відеофіксація, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Так, згідно з вимогами статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Положеннями пункту 8 та пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Необхідно наголосити, що відповідно до статті 31 Закону України № 580-VIII поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Враховуючи наведені вимоги закону щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, вважаю доводи апеляції про відсутність у протоколі вказівки, яким саме пристроєм був зроблений відеозапис, неспроможними, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону та не мають наслідком визнання всіх долучених до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписів недопустимими.

При цьому сторона захисту не пояснила, яке істотне значення для розгляду цієї справи має відсутність відомостей про технічні засоби відеофіксації в протоколі, чи яким чином це може впливати на вирішення питання щодо допустимості вказаного доказу, а також як це може спростувати факт відмови водія ОСОБА_1 від встановленого для нього обов`язку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції.

Таким чином, вважаю, що в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду. Сукупність зібраних та досліджених доказів за своїм змістом та якістю дозволяють суду констатувати наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Отже, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП України, визначив вид стягнення і його розмір у межах, установлених частиною 1 статті 130 КУпАП, відповідно до вимог статті 33 КУпАП, у межах передбаченого статтею 38 КУпАП строку.

З урахуванням наведеного, доходжу висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Жилюка О.В. на постанову судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 квітня 2024 року, оскільки відсутні підстави для скасування постанови судді та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апеляційні доводи є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Жилюка О.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя