Справа № 298/1515/24
Номер провадження 3/298/990/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Ротмістренко О.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м. Львів, Львівської області, місце проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючого, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №143074 від 12.07.2024 гр. України ОСОБА_1 12 липня 2024 року о 13 год.15 хв. на околиці населеного пункту Завосино Ужгородського району Закарпатської області на відстані 5100 метрів до лінії державного кордону в районі 149 прикордонного знаку був виявлений та затриманий під час спроби незаконного перетинання державного кордону в пішому порядку з України в Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон в умовах воєнного стану в складі групи осіб спільно з гр. України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 . Своїми діями порушив вимоги ст.ст. 9,12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за що передбачена за ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засіданні пояснив, що наміру незаконно перетинати державний кордон України не мав. Їхав потягом з другом ОСОБА_3 зі Львова до Ужгорода з метою відпочинку. Однак на станції в смт. Великий Березний їх зняли прикордонники, посадили в автомобіль та відвезли до прикордонного загону, де склали протокол. Третю особу, про яку йдеться в протоколі про адміністративне правопорушення, він взагалі ніколи не бачив, не знає та вперше побачив під час складання самого проторколу.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, суддя встановила таке.

Згідно зі статтями 245, 252 КУпАП завданнями провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов`язком органу, який її розглядає, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , чи винен він у вчиненні такого і чи підлягає він адміністративній відповідальності, суддя виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком), згідно з ч.1 ст. 9 КУпАП, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, протоколами про вилученні речей і документів, а також іншими вказаними у ній засобами і документами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, тягар доказування на предмет доведеності достатності доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення покладено на особу, що складала протокол про адміністративне правопорушення.

Обов`язок органу (особи), який склав протокол про адміністративне правопорушення нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

За фабулою протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкриміновано спробу незаконного перетинання державного кордону України, в пішому порядку поза пунктами пропуску через державний кордон з України в Словацьку Республіку, в умовах воєнного стану в складі групи осіб, і такі його дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Положеннями ч. 2 ст. 204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, в складі групи осіб,

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Перетинання державного кордону поза пунктами пропуску через державний кордон може означати, що особа перетнула державний кордон: поза місцем розташування пункту пропуску; поза місцем, визначеним у пункті пропуску для безпосереднього перетинання державного кордону; хоча і в зазначеному місці, але в час, коли пункт пропуску не функціонував.

Відповідно спроба перетнути кордон поза пунктами пропуску через державний кордон означає певні умисні дії особи, спрямовані на те, щоб перетнути державний кордон: поза місцем розташування пункту пропуску; поза місцем, визначеним у пункті пропуску для безпосереднього перетинання державного кордону; хоча і в зазначеному місці, але в час, коли пункт пропуску не функціонував.

Разом з цим, у протоколі, складеному відносно ОСОБА_1 , не вказано жодної вчиненої ним дії, яка б відповідала об`єктивній стороні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.204-1 КУпАП.

Так, наведення в описовій частині протоколу відомостей про виявлення та затримання ОСОБА_1 за спробу незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку поза межами пунктів пропуску в пішому порядку в умовах воєнного стану в складі групи осіб, без зазначення, в чому саме виразились дії ОСОБА_1 щодо вчинення такої спроби в пішому порядку, є неконкретним формулюванням обвинувачення.

З метою доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, посадовою особою до протоколу про адміністративне правопорушення долучено: протокол про адміністративне затримання від 12 липня 2024 року; копію протоколу про адміністративне затримання гр. України ОСОБА_2 від 12.07.2024; копію протоколу про адміністративне затримання гр. України ОСОБА_3 від 12.07.2024; копію паспорта гр. України ОСОБА_1 ; письмове пояснення ОСОБА_1 від 12.07.2024, в якому він вказав: що він був затриманий державною прикордонною службою №94 загону, у зв`язку з тим, що пересувався потягом за маршрутом Київ-Чоп у напрямку м. Ужгород зі своїм товаришем ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що не мав дозволу перебувати в прикордонній зоні, в 13:15 год. утримували у відділенні № НОМЕР_1 прикордонної служби. Наміру на перетин державного кордону не мав; пояснення старшого офіцера (старший оперуповноважений) прикордонного оперативно-розшукового відділу (з місцем дислокації населений пункт «Великий Березний» головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_4 від 12.07.2024; довідку про результати проведення фільтраційно-перевірочних заходів з додатком.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз доказів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , не дає підстав для беззаперечного висновку у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Жодних об`єктивних доказів, які б могли прямо чи опосередковано вказувати на наявність ознак вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого

ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, матеріали адміністративної справи не містять.

Так з письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 12 липня 2024 року, згідно з якими він вказує, що прямував у м.Ужгород спільно з товаришем ОСОБА_3 та близько 13:15 годині був затриманий прикордонниками у потязі Київ-Чоп по дорозі до Ужгороду; наміру незаконного перетину кордону не мав, не узгоджуються такі докази у справі як: протокол про адміністративне затримання від 12.07.2024; пояснення старшого офіцера (старший оперуповноважений) прикордонного оперативно-розшукового відділу (з місцем дислокації населений пункт «Великий Березний» головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_4 від 12.07.2024; довідка про результати проведення фільтраційно-перевірочних заходів, які до того ж не можна вважати об`єктивними доказами у справі.

При цьому суддя враховує ту обставину, що ОСОБА_1 є особою непризивного віку, був затриманий у світлий час доби, при цьому у нього не виявлено предметів, які б могли прямо чи опосередковано свідчити про намір ОСОБА_1 незаконно перетнути кордон.

Крім того, матеріали адміністративної справи не містять жодних об`єктивних доказів, які б указували на те, що ОСОБА_1 перебував у місці затримання спільно з гр. ОСОБА_2 , та гр. ОСОБА_3 з метою незаконного перетину державного кордону.

При цьому, як уже зазначалось, протоколи про адміністративне затримання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 12.07.2024 не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі.

Також, до матеріалів навіть не долучено відповідних документів на підтвердження належності місця затримання особи до контрольованого прикордонного району.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Тому суддя приходить до висновку, що до суду не надано належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, які б беззаперечно свідчили про наявність в його діях складу вказаного правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи положення ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ст. ст. 247, 283, КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Великоберезнянський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя Ротмістренко О.В.