ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/619/24 Справа № 189/4331/23 Суддя у 1-й інстанції - Лукінова К. С. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , на постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2024 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адерсою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 29.11.2023 року близько 12:55 години, ОСОБА_1 , проходячи військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , знаходився в Синельниківському районі Дніпропетровської області, виконуючи військові обов`язки з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та поведінка, яка не відповідає обстановці, відмовився від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння, під час дії воєнного стану, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Постановою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк її оскарження, оскільки постанову було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень лише 29.01.2024 року, також просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення .

В обґрунтування посилається на такі обставини:

- суд першої інстанції помилково зазначив у постанові, що адвокат Кубрак В.В. в судове засідання не з`явився;

- в діях ОСОБА_2 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, так як відсутні відомості про те, що він виконував обов`язки військовослужбовця.

Будучи увідомленим про місце та час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисник Кубрак В.В. до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про причини неявки суд не увідомили, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у їх відсутність.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Вимоги апеляційної скарги щодо поновлення строку апеляційного оскарження у зв`язку з поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду підлягають задоволенню, оскільки рішення суду приймалось за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, однак матеріали справи не містять відомостей про направлення та вручення копії постанови ОСОБА_1 , разом з цим, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 , тому вказані обставини свідчать про пропуск строку звернення до суду з поважних причин та є підставою для поновлення строку апеляційного оскарження.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Так, висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: - протоколом про адміністративне правопорушення;

- письмовими поясненнями командира взводу в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 від 29.11.2023 року, відповідно до яких підлеглий йому військовослужбовець ОСОБА_1 29.11.2023 року виконував завдання за призначенням на підставі бойового розпорядження, звільнений у цей день від виконання обов`язків військової служби не був, також зазначив, що в його присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 29.11.2023 року, відповідно до яких в їх присутності військовослужбовець ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду та стан сп`яніння;

- витягами із наказів начальника Лугансько-Павлоградського зонального відділу ОСОБА_7 від 25.12.2022 року, в яких зазначено перелік посад, уповноважених на складання протоколів про військові адміністративні правопорушення;

- копією військового квитка серії НОМЕР_2 , відповідно до якого ОСОБА_1 з 13.11.2023 року проходить службу у в/ч НОМЕР_1 ;

- службовою характеристикою, відповідно до якої військовослужбовець ОСОБА_1 характеризується негативно.

Відмова військовослужбовця від проведення огляду на стан сп`яніння є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки він відмовився пройти огляд на стан сп`яніння.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в діях ОСОБА_2 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, так як відсутні відомості про те, що він виконував обов`язки військовослужбовця військової служби, не є слушним з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, ЗСУ, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

24.02.2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією РФ проти України, введено воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому було неодноразово продовжено.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

З копії військового квитка серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 з 13.11.2023 року проходить службу у в/ч НОМЕР_1 .

Відповідно до письмових пояснень командира взводу в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 від 29.11.2023 року військовослужбовець ОСОБА_1 , який є його підлеглим, 29.11.2023 року виконував завдання за призначенням на підставі бойового розпорядження, звільнений у цей день від виконання обов`язків військової служби не був.

Водночас ні захисником, ні правопорушником не спростовано зазначені докази на підтвердження того, що 29 листопада 2023 року ОСОБА_1 не виконував обов`язків військової служби.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо зазначення неправдивих відомостей про те, що адвокат Кубрак В.В. в судове засідання не з`явився, не є слушними, оскільки не підтверджуються будь-якими доказами, а тому не приймаються до уваги. Крім того, зазначені обставини не спростовують висновків суду щодо доведення вини ОСОБА_1 .

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційну скаргу залишити слід без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Покровського районного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2024 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , на постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2024 року - залишити без задоволення.

Постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є.Джерелейко