ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №635/3530/24 Головуючий 1 інстанції: Пілюгіна О.М.
Провадження №33/818/1182/24 Доповідач: Люшня А.І.
Категорія: ч.4 ст.121 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді Люшні А.І.,

- за участю особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

- захисника Носенка А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на постанову Харківського районного суду Харківської області від 17 червня 2024 року,-

УСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 935 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на чотири місяці.

Також стягнено з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Згідно постанови, 27 березня 2024 року об 11-32 год. ОСОБА_1 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, Полтавське шосе, 157А, повторно протягом року керував транспортним засобом ГАЗ 3302 14, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , без обов`язкового технічного контролю, а саме протокол ОТК 00796-00790-23 анульовано суб`єктом проведення ОТК.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Носенко А.Ю. просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своєї апеляційної скарги послався на те, що ОСОБА_1 під час зупинки працівниками поліції транспортного засобу ГАЗ 3302 14за порушення ПДР України, не знав про анулювання виконавцем ОТК ТОВ «ДОБРОБУТАВТО» протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00796-00790-23, оскільки повідомлень про анулювання протоколу на його домашню адресу не надходило та на мобільний телефон з цього приводу йому не телефонували. Зазначив, що вказаний протокол був дійсний до 26 червня 2025 року. Вказав, що ОСОБА_1 в день складання протоколу про адміністративне правопорушення поїхав до ТОВ «ДОБРОБУТАВТО» та повторно пройшов технічний огляд транспортного засобу, який був визнаний технічно справним. На питання ОСОБА_1 щодо анулювання попереднього протоколу працівниками підприємства жодна відповідь надана не була. Наголосив, що ОСОБА_1 не може відповідати за дії уповноважених осіб виконавця обов`язкового технічного огляду через дії яких було анульовано протокол. Вважає, що рапорт є недопустимим доказом, у зв`язку із невідповідністю встановленим законом обов`язковим реквізитам. Посилається на те, що надані відеозаписи не підписані електронним цифровим підписом.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та захисника Носенка А.Ю., які підтримали апеляційну скаргу, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч.1 ст.9 КУпАП України.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод(далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ "Коробов проти України" №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

У п.4.1 рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 КСУ дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідальність за ч.3 ст.121 КУпАП передбачена за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Частиною 4 цієї статті передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.

Аналіз диспозиції ч.3 ст.121 КУпАП вказує на формальний склад правопорушення, тобто для його наявності не є обов`язковою ознакою настання шкідливих наслідків. Крім того, цей склад правопорушення характеризується умисною формою вини. Тобто, особа повинна усвідомлювати, що автомобіль, яким вона керує своєчасно не пройшов технічний контроль.

Тому для вирішення питання про наявність складу вказаного правопорушення слід встановити факт того, чи було особі, що притягується до відповідальності, відомо про те, що автомобіль, яким вона керує, своєчасно не пройшов технічний контроль.

Згідно п.п.б п.31.3 Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про дорожній рух» №3353-XII від 30 червня 1993 року транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Стаття 35 Закону України «Про дорожній рух» передбачає періодичність проходження обов`язкового технічного контролю для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки. На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті. Технічний опис та зразок протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу затверджує Кабінет Міністрів України.

Так, згідно п.18 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів №137 від 30 січня 2012 року у разі позитивного результату після проведення обов`язкового технічного контролю транспортного засобу замовникові видається протокол перевірки технічного стану. У разі негативного результату або невідповідності даних у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу даним ідентифікації транспортного засобу складається акт невідповідності технічного стану транспортного засобу.

З протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00796-00790-23 від 26 червня 2023 року вбачається, що транспортний засіб ГАЗ 3302 14, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , пройшов обов`язковий технічний контроль та автомобіль визнано технічно справним. Також вказано дату чергового проходження обов`язкового технічного огляду не пізніше 26 червня 2025 року (а.с.44).

Матеріали справи доказів про підтвердження того, що водій ОСОБА_1 чи власник транспортного засобу ОСОБА_3 були належним чином повідомлені про анулювання протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00796-00790-23 від 26 червня 2023 року, не містять.

Даних про складання акту невідповідності технічного стану транспортного засобу ГАЗ 3302 14, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в матеріалах провадження немає.

Зазначені обставини підтверджують доводи апеляційної скарги щодо необізнаності ОСОБА_1 про анулювання протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00796-00790-23 від 26 червня 2023 року та про те, що він керуває автомобілем, який не пройшов обов`язковий технічний контроль.

Крім цього, за фактом анулювання протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00796-00790-23 від 26 червня 2023 року УПП в Харківській області ДПП проведено перевірку, за результатами, якої на посадову особу ТОВ «ДОБРОБУТАВТО» ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.127-1 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_1 в день складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.121 КУпАП сам поїхав до ТОВ «ДОБРОБУТАВТО» та повторно пройшов технічний огляд транспортного засобу ГАЗ 3302 14, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ,який був визнаний технічно справним.

Пунктом 2 Порядку формування загальнодержавної бази даних про результати обов`язкового технічного контролю транспортних засобів, доступу до неї та встановлення розміру плати за надання таких послуг №512 від 31 травня 2012 року (надалі Порядку) визначені користувачі загальнодержавної бази даних - уповноважені посадові особи суб`єктів загальнодержавної бази даних, яким в установленому порядку надано відповідні права доступу до загальнодержавної бази даних. Суб`єктами загальнодержавної бази даних є підрозділи Національної поліції, територіальний орган з надання сервісних послуг МВС, суб`єкти проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів, Моторне (транспортне) страхове бюро, а також страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - страховики), які передають інформацію до загальнодержавної бази даних у межах реалізації своїх повноважень.

Згідно п.3 Порядку результати проведення обов`язкового технічного контролю транспортного засобу, матеріали фотофіксації, а також інформація про пошкоджені або зіпсовані бланки протоколів перевірки технічного стану транспортного засобу передаються до загальнодержавної бази даних у визначеному форматі та засвідчуються кваліфікованим електронним підписом та/або печаткою суб`єкта проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів.

Пунктом 3-1 Порядку передбачено, що про визнання протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу недійсним у зв`язку з видачею суб`єктом проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу з порушенням вимог Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 р. № 137 (Офіційний вісник України, 2012 р., № 16, ст. 581), або вимог до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методів такої перевірки, затверджених наказом Мінінфраструктури від 26 листопада 2012 р. № 710, територіальний орган з надання сервісних послуг МВС інформує уповноважений підрозділ Національної поліції для вжиття заходів згідно із законодавством.

У пункті 13 цього ж Порядку визначено, що суб`єкти проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів та страховики несуть передбачену законом відповідальність за достовірність, повноту та своєчасність внесення інформації, зазначеної у пунктах 3 і 4 цього Порядку.

З аналізу наведених положень нормативного акту вбачається, що водій та власник транспортного засобу не є користувачами такої бази та не мають до неї вільного доступу.

Таким чином, водій ОСОБА_1 та власник транспортного засобу ОСОБА_3 не мали можливості перевірити дійсність протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00796-00790-23 від 26 червня 2023 року.

Цим обставинам суд першої інстанції належної оцінки не надав та дійшов необґрунтованого та передчасного висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги підлягають задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню, із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Носенка А.Ю. задовольнити.

Постанову Харківського районного суду Харківської області від 17 червня 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду А.І. Люшня