Справа № 297/3000/23
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2024 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою адвоката Шалапаюка В.Л., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 08 грудня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Берегівського районного суду Закарпатської області 08 грудня 2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Відповідно до постанови суду та протоколу серії ААД №127947 від 19.08.2023 року: 19 серпня 2023 року о 19 годині 45 хвилин в м. Берегове, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номерний знак « НОМЕР_1 », з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка мова). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

Дії гр. ОСОБА_1 за порушення пп. 2.5 Правил дорожнього руху України кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Шалапаюк В.Л., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що долучені до матеріалів справи відеозаписи жодним чином не підтверджують факту керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності транспортним засобом та факту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , сам протокол не може бути доказом вини особи, а сам по собі опис адміністративного правопорушення в протоколі не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що участі у розгляді справи не приймав, про дану постанову захисник дізнався із сайту «Судова влада України», відповідно до даних постанова оприлюднена на сайті «Єдиний державний реєстр судових рішень» 15.12.2023 року. Просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника адвоката Шалапаюка В.Л., неявка яких із урахуванням положень ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що останні належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, а розгляд справи вже відкладався, у зв`язку з їх неявкою до суду. Заяви про відкладення розгляду справи не надходили.

Приймаючи рішення про розгляд справи без участі ОСОБА_1 , та його захисника адвоката Шалапаюка В.Л. враховуються і вимоги чинного законодавства щодо розгляду справи в розумні строки.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги згідно з положеннями ст. 294 КУпАП.

Всупереч доводам апеляційної скарги, порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 127947 від 19.08.2023 слідує, що 19 серпня 2023 року о 19 годині 45 хвилин в м. Берегово, по вул. Мукачівській, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номерний знак « НОМЕР_1 », з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка мова). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Підписом у протоколі ОСОБА_1 засвідчив, що зі змістом документу ознайомлений.

Незважаючи на заперечення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина стверджується: вказаним протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 127947 від 19.08.2023, у якому викладені обставини вчиненого правопорушення; диском із відеозаписами, на якому засвідчено, зокрема факт відмови ОСОБА_1 від проходження освідчення на стан сп`яніння. Крім того, на відеозаписах підтверджено пояснення ОСОБА_1 про вживання ним пива, що підтверджує керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Також, вказаним відеозаписом підтверджено роз`яснення поліцейським щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та розгляду справи про адміністративне правопорушення за фактом відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, та іншими матеріалами справи.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження сторони захисту в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи - є необґрунтованими. Наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що долучені до матеріалів справи відеозаписи жодним чином не підтверджують факту керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності транспортним засобом та факту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , апеляційний суд відхиляє, і розцінює як обраний ним спосіб захисту та невдалу спробу змоделювати ситуацію на свою користь з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки такі доводи в сукупності спростовуються змістом переглянутих відеозаписів.

Зазначений відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність дій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Він отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних в них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що всупереч доводам сторони захисту, підстава зупинки транспортного засобу не є предметом доказування у справі за ст. 130 КУпАП, оскільки ці обставини не мають значення для правильного вирішення справи та встановлення факту керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена наявними у справі письмовими доказами, яким суд дав правильну об`єктивну оцінку.

Доводи наведені адвокатом Шалапаюк В.Л. в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу і не можуть бути взяті до уваги, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Тобто сам факт відмови ОСОБА_1 як особи, що керувала транспортним засобом, від проходження огляду, був причиною притягнення його до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з тим, що останній відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відтак, ОСОБА_1 який реалізував своє право керувати транспортним засобом, фактично погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно зі встановленими в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.

Отже, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі сторона захисту.

Крім того, судом першої інстанції з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України і накладено стягнення у відповідності до санкції, зазначеного закону.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції і вважає, що з врахуванням наведених обставин, допущене ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику-адвокату Шалапаюку Віталію Леонідовичу строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу адвоката Шалапаюка В.Л., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Берегівського районного суду Закарпатської області від 08 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага