Справа № 589/1246/24
Провадження № 3/589/793/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді Лєвши С.Л.,

з участю: секретаря судового засідання Новик О.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Скрипки І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Шосткинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області у відношенні громадянина України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого у ТОВ «Шосткинський завод «Імпульс» на посаді пресувальника,

- про притягнення до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2024 року поліцейським ВРПП Шосткинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області складено протокол про адміністративне правопорушення, серія ААД №284335, про те, що 10 березня 2024 року о 17 годині 50 хвилин по вулиці Бульварна, в районі будинку №9, в місті Шостка Сумської області, ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням газоаналізатора «ALCOTEST 6810» (тест №2066 (1,80 ‰ алкоголю).

В судовому засіданні, ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав. Додатково пояснив, що 10 березня 2024 року у пізній час їхав по праві стороні дороги по вулиці Бульварна у місті Шостка. Попереду нього була велика яма, а тому повернув вліво.В цей час його почав обганяти мікроавтобус. Внаслідок вищезазначеного утворилась аварійна ситуація. Водій мікроавтобусу викликав поліцейських. Огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки пройшов, підписав документи які надавали робітники поліції. Але з правами та обов`язками, передбаченим ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП не ознайомлювали, чи проводилося фіксування не знає.

Захисник адвокат Скрипка І.П. в судовому засіданні, пояснив що матеріалами доданими до протоколу про адміністративне правопорушення, серія ААД №284335, недоведено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Так, відеозапис доданий до вищезазначеного протоколу не є безперервним, і саме перерва триває майже півтори години. Крім того, відеозапис не засвідчений електронним цифровим підписом. У вищезазначеному протоколі також зазначено, що до протоколу додаються матеріали справи, без зазначення які саме, в тому числі не зазначений прилад на який здійснювалася відеофіксація.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши докази, суд дійшов наступного.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ від 18 грудня 2018 року № 1026, пунктом 5 розділу ІІ передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Здійснюючи фіксацію вчиненого правопорушення, з метою забезпечення повноти та об`єктивності провадження у справі про адміністративне правопорушення, поліцейський повинен не лише формально зазначити ці ознаки у протоколі про адміністративне правопорушення, але і надати докази, які підтверджують наявність цих ознак, зокрема, вказати на наявність цих ознак свідкам та відібрати у них пояснення з цього приводу або зафіксувати їх за допомогою відеозапису.

Пунктом 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 р. № 100, встановлює, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно. Отже, якщо із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні відеозапису відеозапис є не безперервним, відсутні покази свідків, що унеможливлює встановлення судом об`єктивної сторони правопорушення.

Тобто, якщо із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. Зазначене кореспондує із позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 по справі №216/5226/16-а.

Крім цього, здійснюючи фіксацію вчиненого правопорушення, з метою забезпечення повноти та об`єктивності провадження у справі про адміністративне правопорушення, поліцейський повинен не лише формально зазначити ці ознаки у протоколі про адміністративне правопорушення, але і надати докази, які підтверджують наявність цих ознак, зокрема, вказати на наявність цих ознак свідкам та відібрати у них пояснення з цього приводу або зафіксувати їх за допомогою відеозапису.

У розумінні ст.251 КУпАП зазначений відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення. Показання свідків правопорушення (у разі його вчинення) не відбиралися, оскільки до матеріалів справи копії таких показань не надано, посилання на показання свідків в протоколі про адміністративне правопорушення та в матеріалах справи відсутні.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за вчинення адміністративного правопорушення працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку та підтверджує факт скоєння правопорушення.

Якщо в ході виявлення правопорушення застосовувався технічний засіб, він має бути зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, як це передбачено ст.256 КУпАП.

Верховним Судом визначено, якщо у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано технічний засіб яким здійснений фото або відеозапис, і відсутні інші докази вчинення адміністративного правопорушення, то провадження підлягає закриття на підставі ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Також, застосовуючи аналогію закону, а саме положення ст. 98, 99 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) щодо речових доказів, в яких зазначено вимоги щодо речових доказів.

Частиною 1 ст. 99 КПК України визначено, що документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звіку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факут чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Нормами п.1 ч.2 ст.99 КПК КПК України передбачено, що до документів можуть належати: матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі комп`ютерні дані).

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Надані суду матеріали на оптичному диску підпадають під визначення електронного доказу, отже копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом або мають бути надані суду в оригіналі.

Так, в справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року) вбачається, що «Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення».

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ і на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (Справа Лучанінова проти України (рішення від 09 червня 2011 року, заява №16347/02).

Таким чином, факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведено ані протоколом про адміністративне правопорушення, ані відеозаписом, ані показаннями свідків.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вина вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП України, не підтверджено належними та допустимими доказами.

За таких обставин, суд вважає, що справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, за відсутністю події і складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 2, ч. 2 ст. 7, ст. 9, ч.1 ст. 130, ст. 221, п. 1 ч. 1 ст. 247, ч. 2, 4 ст. 266, 280, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області С.Л.Лєвша