Житомирський апеляційний суд
Справа №935/1539/23 Головуючий у 1-й інст. Рибнікова М. М.
Номер провадження №33/4805/825/24
Категорія ч.2 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 22 квітня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 22 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 34 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 15.05.2023 о 14 год 20 хв по вул Володимира Кололенка (Ушакова) у м Коростишеві керував автомобілем ЗАЗ-Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я відмовився. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема, ОСОБА_1 зазначив, що в справі відсутні докази керування ним транспортним засобом, а суд не з`ясував, хто був за кермом транспортно засобу, причини застосування до нього фізичної сили працівниками поліції, які неправомірно зайшли на приватну територію. Також вказав, що наявний у матеріалах справи відеозапис є недопустимим доказом, оскільки містить дату, яка не відповідає події. Крім того, відеозапис не відображає усього спілкування поліцейських з ним та усіх подій. Суд також не врахував рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.02.2024, яким скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення стосовно нього за ч.5 ст.121, ч.2 ст.122, ч.1,4 ст.126, ст.125 КУпАП від 15.05.2024, залишив без уваги порушення поліцейськими порядку складання направлення на огляд водія на стан сп`яніння у медичному закладі та безпідставно взяв до уваги пояснення поліцейського, який є зацікавленою особою. Вважає, що суд не врахував судової практики, не керувався принципами презумпції невинуватості, прийняв до уваги недопустимі докази, а усі сумніви необґрунтовано відхилив і дійшов помилкового висновку про визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.2 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №262358 від 15.05.2024, вбачається, що ОСОБА_1 15.05.2023 о 14 год 20 хв по вул Володимира Кололенка (Ушакова) у м Коростишеві керував автомобілем ЗАЗ-Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Проводилась відеофіксація. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП передбачена за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №262358 від 15.05.2024 (а.с.2); розпискою ОСОБА_1 про роз`яснення йому прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП (а.с3); направленням ОСОБА_1 на огляд до Коростишівської ЦРЛ від 15.05.2024, підстава виявлені ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від огляду відмовився (а.с.5); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, підставою для проведення якого було виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Огляд не проводився через відмову ОСОБА_1 (а.с.4); копією постанови про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 за ч.5 ст.121, ч.2 ст.122, ст.125, ч.1,4 ст.126 КУпАП від 15.05.2023 (а.с.6); довідкою ВП №2 Житомирського РУП, відповідно до якої власником автомобіля ЗАЗ-Daewoo, державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_3 (а.с.8); довідкою ВП №2, відповідно до якої ОСОБА_1 протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП згідно рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 14.03.2023 (а.с.7); довідкою ВП №2, відповідно до якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія, які були направлені на зберігання ТСЦ (а.с.9); рапортом інспектора СРПП ВП №2 від 15.05.2023 про виявлення збою у автомобільному відеореєстраторі, у зв`язку з чим дата відеофайлу зазначена 01.01.2018 (а.с.10); відеозаписом події з нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора патрульного автомобіля (а.с.11).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Основні доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 ґрунтуються на відсутності доказів керування ним транспортним засобом. Проте такі обставини були предметом дослідження в суді першої інстанції, яким суд надав правильну та неупереджену оцінку, яка обґрунтовано викладена у мотивувальній частині судового рішення та не потребує додаткового правового аналізу. Суд також правильно врахував як належний доказ пояснення поліцейського, які узгоджуються з іншими доказами у справі.

Наявний в матеріалах справи відеозапис не має ознак монтування, містить фіксацію обставин, які мають значення для справи та які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу інкримінуємого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Підстав для визнання даного запису неналежним і недопустимим доказом за наведених в апеляційній скарзі обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.03.2024 було скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення ПДР, винесену відносно нього, не спростовують вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП. Неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Проте, якщо при цьому з`ясувалось, що водій перебував з ознаками сп`яніння чи в іншому неадекватному стані, то факт неправомірної зупинки його працівниками поліції, не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.5 ПДР України. Окрім того, судове рішення, на яке посилається апелянт, ґрунтується на тому, що Головним управлінням Національної поліції в Житомирській області не подано будь-яких доказів порушення ОСОБА_1 ПДР, проте матеріали даної адміністративної справи містять відеозапис з відеореєстратора службового автомобіля, який підтверджує не ввімкнення водієм покажчиків повороту під час руху.

Факт наявності чи відсутності в матеріалах справи направлення на проходження медичного огляду, час його складення, тощо, не є обставинами, які виключають винність ОСОБА_1 , оскільки останній відмовився від такого огляду.

Порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, та ст.266 КУпАП під час огляду ОСОБА_1 не встановлено.

Протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Доводи апеляційної скарги щодо застосування працівниками поліції фізичної сили, проникнення на приватну територію не спростовують наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП. Зазначені обставини можуть бути предметом оскарження дій працівників поліції у визначеному законом порядку. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 без примусу з боку працівників поліції відмовився від законної вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, не надано.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 22 квітня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич