19.07.2024 Справа № 756/8428/24
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/8428/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.07.2024 Оболонський районний суду міста Києва у складі головуючого судді Касьян А.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , директора ТОВ «ОЛЯША» ( АДРЕСА_1 ),

за ч. 1 ст. 1551 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ «ОЛЯША», що здійснює господарську діяльність за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра, 41е, порушила встановлений порядок проведення розрахунків, а саме: 03.06.2024 о 13:00 не забезпечила ведення в установленому законодавством порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації (відсутні документи, що підтверджують походження товару (накладки, чеки, тощо) на коньяк «ЗАКАРПАТСЬКИЙ» 4 зірки (10 пляшок по 400 грн) на суму 4 000, 0 грн, чим порушила п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР (із змінами та доповненнями) «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 1551 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час і місце повідомлена належним чином.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (рішення у справах «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007, «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, «Каракуця проти України» від 16.05.2017).

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1551 цього Кодексу при розгляді справи про адміністративне правопорушення не є обов`язковою, а тому судом було прийнято рішення про розгляд справи за відсутності вказаної особи на підставі наявних матеріалів справи.

Вивчивши та дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.251 цього Кодексу передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами та іншими документами.

Згідно п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

За ч. 1 ст. 1551 КУпАП передбачено відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

З матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_1 підтверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 04.06.2024 №2526, в акті фактичної перевірки від 04.06.2024 №59874/26/15/07/37950231 та інших матеріалах, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 33 КУпАП суд при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність правопорушника судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1551 КУпАП, а тому кваліфікує дії ОСОБА_1 , за вказаною нормою цього Кодексу як «порушення порядку проведення розрахунків», та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідно до санкції ч. 1 ст. 1551 КУпАП.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, наведений у ст. 5 вказаного Закону.

Керуючись статтями 401, 1551, 221, 276-280, 283-287, 289 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1551 КУпАП, та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Оболонський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя А.В. Касьян