П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шепетко І.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: Вінницька область, м. Калинівка, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , працюючого командиром роти радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_1 , документ, що посвідчує особу військовий квиток серія НОМЕР_2 , РНОКПП невідомий, -

за ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Як випливає з протоколу серія ЛВУ №76 від 03.09.2024, з 18.08.2024 в АДРЕСА_2 в місці розташування військової частини НОМЕР_1 під час дії особливого періоду, що настав з моменту введення воєнного стану в Україні, будучи військовою службовою особою, капітан ОСОБА_2 перебуваючи на посаді командира роти радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_1 , всупереч вимогам Статуту внутрішньої служби ЗСУ, Дисциплінарного Статуту ЗСУ та своїх функціональних обов`язків, не проводив особистий огляд автомобільної техніки, яка знаходиться у його підрозділі, а саме автомобіля УАЗ моделі 31514 р.н. НОМЕР_3 , не організував використання, експлуатацію та зберігання автомобіля УАЗ моделі 31514 р.н. НОМЕР_3 , внаслідок якого даний транспортний засіб, несправний, покинув межі військової частини НОМЕР_1 та здійснив ДТП в м. Ужгород. При цьому, книги огляду (перевірки) озброєння, техніки та боєприпасів у підрозділі не велася та записи про огляд автомобіля УАЗ моделі 31514 р.н. НОМЕР_3 , не заносилися. Дії капітана ОСОБА_2 створили передумову для експлуатації несправного автомобіля УАЗ моделі 31514 р.н. НОМЕР_3 , внаслідок чого даний автомобіль покинув межі військової частини та призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді ДТП та кваліфіковані за ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з`явився, зазначив, що вину у інкримінованому йому правопорушенні не визнає, правопорушення не вчиняв, транспортний засіб, що спричинив ДТП був справним та надав копію технічного талону транспортного засобу, книгу огляду (перевірки) озброєння, техніки та боєприпасів. Крім того, зазначив, що даний транспортний засіб було взято без його дозволу.

З огляду на викладене, просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю його діях складу інкримінованого правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ст.172-15 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає у недбалому ставленні військової службової особи до військової служби.

Згідно ч.2 ст.172-15 КУпАП настає відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.

З об`єктивної сторони, правопорушення характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього та причинно-наслідковим зв`язком між діянням і наслідками. Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. Для встановлення факту недбалого ставлення до військової служби є необхідним встановити не тільки факт невиконання військовослужбовцем певного обов`язку, але й те чи були покладені ті чи інші обов`язки на певну особу.

З суб`єктивної сторони, правопорушення характеризується необережністю, яка може виступати у двох формах: злочинна самовпевненість або злочинна недбалість.

Відповідно до положень статті 9 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України на військовослужбовців покладаються обов`язки, що визначаються статутами та порадниками Збройних Сил України.

Стаття 11 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України зобов`язує військовослужбовців свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Згідно статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами ЗС України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до статті 111 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України командир роти (корабля 4 рангу) в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність роти (корабля), за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу роти (корабля), за підтримання внутрішнього порядку і додержання заходів пожежної безпеки в роті (на кораблі), за стан і збереження озброєння, боєприпасів, техніки та іншого майна роти (корабля), за успішне виконання ротою (кораблем) бойових завдань, за ведення ротного (корабельного) господарства.

Статтею 112 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України встановлено, що командир роти (корабля 4 рангу) зобов`язаний: організовувати своєчасне одержання, правильну експлуатацію, збереження, технічне обслуговування і ремонт озброєння, техніки, казарменого інвентарю, речового, технічного та іншого майна роти (корабля), перевіряти не менше ніж один раз на місяць їх наявність, стан та облік (командирові корабля - не менше ніж один раз на місяць робити огляд корабля, його озброєння, боєприпасів, технічних засобів і здійснювати щоденний обхід корабля). Результати огляду озброєння, боєприпасів та техніки записувати до книги огляду (перевірки) озброєння, техніки та боєприпасів (додаток 11 до цього Статуту); перевіряти підготовку та стан озброєння і техніки роти (корабля) перед кожним виходом на навчання чи заняття, а також їх наявність після повернення із занять та навчань, вживати заходів до запобігання катастрофам, аваріям і поломкам, втратам зброї та боєприпасів (командирові корабля, крім того, забезпечувати живучість корабля та безпеку його плавання).

Як випливає з протоколу серія ЛВУ №76 від 03.09.2024, ОСОБА_2 ставиться у вину, що він з 18.08.2024 в АДРЕСА_2 в місці розташування військової частини НОМЕР_1 під час дії особливого періоду, що настав з моменту введення воєнного стану в Україні, будучи військовою службовою особою, перебуваючи на посаді командира роти радіоелектронної боротьби військової частини НОМЕР_1 , всупереч вимогам Статуту внутрішньої служби ЗСУ, Дисциплінарного Статуту ЗСУ та своїх функціональних обов`язків, не проводив особистий огляд автомобільної техніки, яка знаходиться у його підрозділі, а саме автомобіля УАЗ моделі 31514 р.н. НОМЕР_3 , не організував використання, експлуатацію та зберігання автомобіля УАЗ моделі 31514 р.н. НОМЕР_3 , внаслідок якого даний транспортний засіб, несправний, покинув межі військової частини НОМЕР_1 та здійснив ДТП в м. Ужгород. При цьому, книги огляду (перевірки) озброєння, техніки та боєприпасів у підрозділі не велася та записи про огляд автомобіля УАЗ моделі 31514 р.н. НОМЕР_3 , не заносилися.

В той же час, як встановлено судом з матеріалів справи, такі не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 недбало ставився до військової служби.

Так, з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 від 10.07.2024 №13 встановлено, що ОСОБА_2 було визначено відповідальним за транспортний засіб марки «УАЗ-31514» із заводським номером НОМЕР_4 з військовим номером НОМЕР_5 . За вказаним транспортним засобом закріплений екіпаж, який складається з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Таким чином, на ОСОБА_2 були покладені обов`язки щодо належного зберігання, технічного стану транспортного засобу марки «УАЗ-31514» із заводським номером НОМЕР_4 з військовим номером НОМЕР_5 . Вказане не оспорювалось особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 при наданні пояснень в судовому засіданні.

З матеріалів дорожньо-транспортної пригоди від 18.08.2024 встановлено, що 18.08.2024 близько 18 год. 21 хв. у місті Ужгороді на перехресті вулиць Шумна та Другетів водій військового автомобіля марки «УАЗ 31514» в/н НОМЕР_6 Е1 військовослужбовець, призваний за мобілізацією капітан ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння, під час здійснення повороту праворуч з вулиці Шумна на вулицю Другетів, перевищив безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням, допустив виїзд на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_7 під керуванням ОСОБА_7 .

Так, судом береться до уваги те, що підставою для складення протоколу стало вчинення військовослужбовцем ОСОБА_6 ДТП керуючи вищевказаним транспортним засобом.

Однак, з матеріалів ДТП не надається можливим встановити, що військовий транспортний засіб марки «УАЗ 31514» в/н НОМЕР_3 був несправним. До протоколу не додано докази, які б підтверджували несправність транспортного засобу в день ДТП 18.08.2024, зокрема, технічного огляду автомобіля або акту технічного стану або іншого документа, який би підтверджував відомості, викладені в протоколі.

З доданої в судовому засіданні ОСОБА_2 копії Акта №32 технічного стану транспортного засобу легкового «УАЗ-31514», шасі № НОМЕР_4 , 1999 року випуску, а саме: з розділу VІІІ «Висновок командира військової частини (старшого начальника)», підписаного 11.07.2024 начальником озброєння заступником начальника логістики військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , даний транспортний засіб технічно справний, до подальшої експлуатації придатний.

Крім того, з дорожніх листів №№251, 310, 445 встановлено, що транспортний засіб «УАЗ-31514», шасі № НОМЕР_4 , вибував та прибував до військової частини НОМЕР_1 22.07.2024, 25.07.2024, протягом 02.08.2024-04.08.2024, 07.08.2024, 10.08.2024, 16.08.2024 та був технічно справним, про що містяться відповідні записи.

Також з книги огляду (перевірки) озброєння, техніки та боєприпасів, який розпочатий 11.07.2024 з інвентарним номером 1346 вбачається, що транспортний засіб «УАЗ-31514» р/н НОМЕР_3 09.08.2024 був перевірений та за результатами огляду встановлено, що рівень мастила двигуна гальмівної рідини в нормі, антифриз нижче. Вказаний недолік було усунуто 10.08.2024.

З огляду на викладене, на думку суду, зазначення в протоколі серія ЛВУ №76 від 03.09.2024 відомостей про те, що транспортний засіб «УАЗ-31514» р/н НОМЕР_3 був несправним не знайшли свого підтвердження та спростовуються наданими суду доказами.

Крім того, встановлено, що в момент вчинення правопорушення ОСОБА_2 перебував за межами військової частини та не здійснював нагляд за вищевказаним транспортним засобом.

Статтею 251 КУпАП встановлено. що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що всупереч вимог вказаної норми КУпАП, складений відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення не підтверджений жодними фактичними даними, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановила наявність адміністративного правопорушення, нею не вжито всіх заходів для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що вина ОСОБА_2 у інкримінованому йому правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 172-15, 245, 251-252, 268, 280, 284, 287-291 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП - закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя І.О. Шепетко