Справа № 758/6764/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2024 року

Суддя Подільського районного суду міста Києва Будзан Л.Д., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови суду від 04 червня 2023 року в частині сплати штрафу в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 04.06.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

11 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про розстрочку виконання вказаної постанови суду в частині сплати штрафу строком на 6 місяців, оскільки має на утриманні неповнолітню дитину та отримує невеликий дохід.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить наступного:

Відповідно до положень ст. ст. 298, 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями посадовими особами і громадянами. Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Отже нормами КУпАП передбачено лише розгляд питання про відстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, тоді як розстрочка сплати штрафу передбачена законом.

Аналіз наведених правових вказує на те, що розстрочка штрафу це надання судом права на оплату штрафу рівними частинами протягом певного терміну, відстрочка штрафу це надання судом права здійснити оплату штрафу з відстроченням платежу на визначений термін (наприклад на один місяць).

Згідно зі статтею 268 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є забезпечення виконання винесеної постанови, що обумовлює необхідність застосування усіх передбачених КУпАП заходів забезпечення виконання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та застосування накладеного адміністративного стягнення.

Відповідно до статті 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Судом встановлено, що постановою Подільського районного суду міста Києва від 04 червня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Враховуючи майнове становище ОСОБА_1 , наявність на утриманні неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , 16 вересня 2008 року, а також розмір штрафу, який призначається судом як адміністративне стягнення, та який в свою чергу є достатньо великим в порівнянні з встановленою в Україні мінімальною заробітною платою, приходить до висновку, що сплата штрафу в розмірі 17000, грн. одним платежем становитиме для правопорушника надмірний тягар, а тому заява ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови суду в частині сплати штрафу підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене суд вважає за можливе розстрочити сплату штрафу шляхом його виплати певними частинами строком на 6 місяців.

Керуючись ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.283, 284, 301, 304 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови суду від 04 червня 2023 року в частині сплати штрафу в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП задовольнити.

Розстрочити ОСОБА_1 виплату суми штрафу у розмірі 17000 гривень строком на 6 (шість) місяців з виплатою штрафу по 2834 (дві тисячі вісімсот тридцять чотири) грн. щомісячно, починаючи з дня набрання постановою законної сили.

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.

Після закінчення строку встановленої розстрочки строк пред`явлення до примусового виконання постанови в частині накладання адміністративного стягнення в виді штрафу - протягом трьох місяців.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Леся БУДЗАН