Справа №766/2071/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2024 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинська В.Е., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області про адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.126, ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 01.02.2024 року о 19-30 год. у м. Херсон, вул. Покришева, керував мопедом марки «Honda Dio», без номерного знаку, з в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проведено зі згоди водія у встановленому законом порядку, за допомогою спеціального технічного приладу алкотест «Драгер 7510» ARLM 0340, проба позитивна 0,77 % проміле. Тест №413. Подія фіксувалася шляхом безперервної зйомки на б/к 470708; 471626.

07.11.2023 року постановою Малиновського районного суду м.Одеси притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Своїми діями, ОСОБА_1 , порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі по тексту ПДР).

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, вчинене особою, яку протягом року піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , 01.02.2024 року о 19-30 год. у м. Херсон, вул. Покришева, керував мопедом марки «Honda Dio», без номерного знаку, при цьому не маючи права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинене повторно протягом року, а саме:15.03.2023 року постанова серії ДПР18 №251294 за ч.2 ст.126 КУпАП.

Своїми діями, ОСОБА_1 порушив п.2.1а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі по тексту ПДР).

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме: повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 та його захисник, повідомили, що ОСОБА_1 свою вину у вчинених правопорушеннях не визнає в повному обсязі.

Захисник Вічна І.М. заявила клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративних правопорушень передбачених ч.5 ст.126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, заперечила проти складених щодо ОСОБА_1 протоколів про адміністративне правопорушення. Обґрунтовуючи свою позицію, долучила її в письмовому вигляді та зазначила, що до протоколу за ч.5 ст.126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП не долучено жодного доказу правопорушення, а саме не надано доказів факту керування тз, крім того до протоколу за ч. 2 ст. 130 КУпАП не долучено жодного доказу щодо кваліфікації за ч.2, оскільки попереднє правопорушення вчинено більше року тому. За викладених обставин, вважає, що поліцейськими протоколи складено безпідставно.

Не зважаючи на заперечення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджена наступними дослідженими та перевіреними судом доказами:

за ч.2 ст.130 КУпАП:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 411907 від 01.02.2024, в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зокрема, останнім допущено порушення вимог п. 2.9 ПДР України, а) ПДР України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів згідно якого огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів, тремтіння пальців, почервоніння обличчя. Проба позитивна 0,77 проміле. З результатом тесту ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його підпис;

- направленням на огляд водія на стан сп`яніння від 01.02.2024, відповідно до якого встановлено, що в останнього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння;

-чек-тестом алкотестера «Drager Alcotest 7510» від 01.02.2024, яким встановлено ступінь алкогольного сп`яніння, а саме: 0,77 проміле, який містить підпис ОСОБА_1 ;

-відеофайлом з нагрудного відео реєстратора поліцейського, котрий здійснював оформлення вчиненого особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, які кореспондуються з фактичними обставинами справи та вказують на факти порушення водієм вказаних Правил дорожнього руху України. Суддя звертає увагу, що такі відеозаписи із нагрудного відео реєстратора інспектора, якими зафіксовано обставини, є доказом, котрий може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху України, про що констатовано у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.11.2018 року у справі № 678/991/17, адміністративне провадження № К/9901/6128/18;

- копією рапорту інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП в Херсонській області від 01.02.2024 р. ОСОБА_2 ;

- довідкою інспектора ІІ категорії відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області ДПП Трикоз Я. від 05.02.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу;

-довідкою інспектора ІІ категорії відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області ДПП Трикоз Я. від 05.02.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 07.11.2023 р. притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- довідкою інспектора ІІ категорії відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області ДПП Трикоз Я. від 05.02.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

за ч.5 ст.126 КУпАП:

- протоколом про адміністративне правопорушення: серії ААД № 411908 від 01.02.2024 р., в якому викладені обставини вчиненого, ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зокрема, останнім допущено порушення вимог п. 2.1а ПДР України, згідно якого останній керував транспортним засобом, будучи особою яка не має права керування транспортним засобом; - відеофайлом з нагрудного відео реєстратора поліцейського, котрий здійснював оформлення вчиненого особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, які кореспондуються з фактичними обставинами справи та вказують на факти порушення водієм вказаних Правил дорожнього руху України. Суддя звертає увагу, що такі відеозаписи із нагрудного відеореєстратора інспектора, якими зафіксовано обставини, є доказом, котрий може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху України, про що констатовано у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.11.2018 року у справі № 678/991/17, адміністративне провадження № К/9901/6128/18;

- рапортом інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП в Херсонській області від 01.02.2024 р. ОСОБА_2 , відповідно до якого під час несення служби екіпажем «Вежа- 401», близько 19-30 год. за адресою: м. Херсон, вул. Покришева,14 на підставі ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» був зупинений мопед марки «Honda Dio», без номерного знаку під керуванням ОСОБА_1 , в ході спілкування з яких встановлені у останнього ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, тремтіння пальців рук. Водій у встановленому законом порядку на місці пройшов огляд на стан сп`яніння, результат позитивний 0,77 проміле. В ході перевірки встановлено, що ОСОБА_1 позбавлений права керування Малиновським районним судом м. Одеси з 07.11.2023 р. та враховуючи, що 15.03.2023 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, останній вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП.

- довідкою інспектора ІІ відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області ДПП Трикоз Я. від 05.02.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 відповідно до постанови серії ДПР18 №251294 від 15.03.2023 року, притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП;

- довідкою інспектора ІІ відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області ДПП Трикоз Я. від 05.02.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортним засобами;

- довідкою інспектора ІІ категорії відділу адміністративної практики УПП в Херсонській області ДПП Трикоз Я від 05.02.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу.;

- копією постанови серії ДПР18 № 251294 від 15.03.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Оцінюючи викладене, необхідно враховувати таке.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Аналогічну вимогу мстить і п. 6 розділу ІІ Наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

У свою чергу відповідальність за ст.130КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування (п.27Постанови Пленуму Верховного Суду України №14від 23.12.2005р.« Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).

Дійсно за конструкцією норми ст. 130 КУпАП відповідальності підлягають саме особи, що керують транспортним засобом, а тому вказана обставина підлягає першочерговому з`ясуванню, а в подальшому і доказуванню при складанні протоколу за ст. 130 КУпАП.

З досліджених під час судового розгляду відеофайлів, судом встановлено, що ОСОБА_1 факт керування підтверджує та огляд проведено з дотриманням вимог, визначених ст. 266 КУпАП, а тому підстав ставити під сумнів його результати не вбачається.

Наведені докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин вчинення ОСОБА_1 правопорушення та свідчать, що останній керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, яке перевищує максимально допустиму норму, визначену п. 7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735.

Доказів, які б могли підтвердити версію ОСОБА_1 в процесі судового розгляду не встановлено.

Позицію ОСОБА_1 , суд розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнення відповідальності і до уваги не приймає, оскільки вона спростовуються відеозаписом з боді-камер.

Згідно ст.39 КУпАП, якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню.

Тобто, твердження представника ОСОБА_1 , щодо помилкової кваліфікації його дій за ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки він попереднє правопорушення вчинив більше року тому, суперечать ст.39 КУпАП і з викладеного вбачається, що особою уповноваженою на складання вказаного протоколу, дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, передбачено, що позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства (п. 20).

Виходячи із системного аналізу зазначених норм, суд вважає, що правова природа стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної частини статті 130 КУпАП, і полягає у забороні керувати транспортними засобами.

Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

Оскільки ж ОСОБА_1 15.03.2023 притягувався до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, то наявні ознаки повторного порушення протягом року вимог п. 2.1 «а» ПДР.

Оцінюючи наведені докази суд вважає їх такими, що підтверджують обставини вчинення ОСОБА_1 , адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.5 ст.126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, ставити їх під сумнів підстав не вбачається.

Наведені вище докази, досліджені судом, доводять факти, встановлені під час складання протоколів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , є належним підтвердженням допущених останнім порушення.

При вирішенні питання щодо міри адміністративної відповідальності виходжу з наступного.

Відповідно до вимог ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив декілька адміністративних правопорушень, які розглядаються одночасно одним і тим же органом, у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме: ч.5 ст.126 КУпАП.

Також, оскільки з матеріалів про адміністративне правопорушення вбачається, що за ОСОБА_1 транспортних засобів не зареєстровано, то відсутні підстави для оплатного вилучення транспортного засобу.

Враховуючи викладене вище, правила, визначені ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення суд враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника, відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, та приходить до висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу, що відповідає санкції ч.5 ст.126 КУпАП, яке, на думку суду, є достатнім для виправлення порушника і попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим на вимогу п. 5 ч. 2ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.33,36, 40-1,ч.5 ст.126, ч.2 ст.130, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП та у відповідності до ст.36 КУпАП накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

(Рахунок отримувача: UA0021001, Одержувач ГУК у м. Херсон обл. /Херсон обл./21081300, Код отримувача(код за ЄДРПОУ) 37959517, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

(Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача(код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

СуддяВ. Е. Дорошинська