Справа № 308/9772/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Зарева Н.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, запроваджену Управлінням патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

П`ятого червня 2024 року о 00 год. 55 хв. в м. Ужгороді по вул. Тельмана, біля буд. 56В, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки HYNDAI TUCSON, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встанволеному законом порядку проводився на місці зупинки за згодою ОСОБА_1 за допомогою спеціального технічного приладу Drager Alcotaest 6820. Проба позитивна - 2,57 %. Вказаними дыями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальоність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Третього липня 2024 року від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надійшли письмові заперечення, в яких останній просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. У запереченнях захисник звертає увагу, що на відеозаписі, доданому до матеріалів справи, вбачається, що поліцейський не проінформував ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу, а також не надав сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Акт огляду на стан сп`яніння не був складений у двох примірниках. Поліцейський належним чином не встановив місце події. З відеозапису не вбачається наявність у ОСОБА_1 будь-яких ознак, які б свідчили про те, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Відеозапис не є безперервним.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак, його захисник подав клопотання, в якому просить розглянути справи без їх участі за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази, суддя дійшов таких висновків.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, суддя під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення

для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також, зокрема, у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 564530 від 05.06.2024, ОСОБА_1 інкримінуються дії щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Факт керування транспортним засобом зафіксований на відеозаписі, долученому до протоколу про адміністративне праовпорушння, а також постановою про накладення адміністративного стягнення від 05.06.2024 серії ЕНА № 2316975, відомості про оскарження якої під час розгляду справи не здобуто.

Перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується тестуванням на алкоголь пристроєм "Drager", актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому також зафіксовані виявлені у ОСОБА_1 ознаки, на підставі яких було прийняте рішення щодо його огляду.

Твердження захисника, що поліцейський не надав ОСОБА_1 сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, не спростовує законності результатів приладу "Драгер", так як, згідно з п. 5 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський зобов`язаний надати дані документи тільки на вимогу особи.

Заперечення захисника про те, що працівниками поліції не проводилась безпереврна фіксація, не заслуговують на увагу, так як не спростовують наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Захисником не обгрунтовано, яким чином нетривалі перерви у відеофіксації документування адміністративного правопорушення, спростовують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Нетривалі перерви, неточності та дрібні суперечності в протоколі щодо номеру будинку поруч з яким вчинене адміністративне правопорушення, на які вказує захисник, не породжують сумнівів щодо правдивості фактичних обставин, зафіксованих на відеозаписі та безпосередньо у протоколі.

Вимоги, передбачені підзаконними нормативно-правовими актами, які регулюють порядок застосування технічних засобів відеофіксації, не можна розцінювати як критерії допустимості доказів, які визначаються тільки Законом. Такі вимоги адресовані в першу чергу посадовим особам, уповноваженим на здійснення такої фіксації.

Не кожен дефект процедури призводить до недопустимості доказу.

На переконання судді, доказ може визнаватися недорпустимими тільки у разі допущення фундаментальних порушень, тобто таких що поризводять до суттєвої, істотної помилки, яка своїм наслідком має прийняття незаконного рішення.

Порушення процедури може бути підставою для визнання доказів недопустимими лише за тієї умови, що воно вплинуло на правильність та законність рішення.

Дрібні недоліки, такі як, наприклад описка, допущена при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, які не викликають сумнівів щодо фактичних обставин справи, не повинні породжувати таких негативних правових наслідків як безпідставне уникнення адміністративної відповідальності, інакше це буде суперечити завданням, закріпленим у ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та не сприятиме охороні встановленого правопорядку, зміцненню законності, запобіганню правопорушенням, вихованню громадян у дусі точного і неухильного додержавння Конституції та законів України, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Інші доводи захисника є безпідставними, та, на переконання судді, спрямовані виключно на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказує, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

На підставі наведеного, суддя прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 564530 від 05.06.2024, постановою серії ЕНА № 2316975 від 05.06.2024, актом огляду на стан сп`яніння, тестуванням на алкоголь, а також матеріалами відеофіксації, що долучені до справи.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, яке слід застосувати до ОСОБА_1 , суддя врахував характер та обставини вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, та прийшов до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, з ОСОБА_1 належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", так як, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір підлягає стягненню з порушника.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283-285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч грн 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять грн 60 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Н.І. Зарева