Справа № 577/3995/24
Провадження № 3/577/1307/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" липня 2024 р. м. Конотоп

суддя Конотопського міськрайонного суду Сумської області Гетьман В.В., за участю захисника Сусліна Є.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Конотопського РВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , працюючої водієм КП КТУ, РНОКПП не надано,-

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 інкримінується, що вона 11.07.2024 р. о 01.15 год. біля буд.№55 по вул.Успенсько-Троїцькій м.Конотопа керувала автомобілем Фольксваген Туран д.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголя з ротової порожнини, млява мова). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнала та пояснила, що дійсно 11.07.24 р. вночі у гаражному кооперативі, неподалік її місця мешкання, вживала спиртні напої. Тому, попросила ОСОБА_2 на належному їй автомобілі Фольксваген Туран д.н. НОМЕР_1 відвезти додому. Коли виїхали на вул.Успенсько-Троїцьку, о 01.15 год. їх зупинили працівники поліції. Оскільки у ОСОБА_2 при собі не було водійського посвідчення на право керування т/з, розгубилася. Пояснювала працівникам поліції, що не керувала автомобілем. Однак, ті не хотіли її слухати і склали саме на неї протокол, як власника т/з. Вперше знаходилася в такій ситуації та розгубилася, вважаючи, що саме власник автомобіля, а не водій, повинен нести відповідальність у даному випадку. Не заперечує, що знаходилася в стані алкогольного сп`яніння, визнавала даний факт на місці події, тому і відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння. Однак, заперечує, що керувала автомобілем.

Захисник Суслін Є.В. просить закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 показав, що 11.07.24 р. вночі ОСОБА_1 у гаражному кооперативі, неподалік її місця проживання, вживала спиртні напої. Тому, попросила його на належному їй автомобілі Фольксваген Туран д.н. НОМЕР_1 відвезти додому. Коли виїхали на вул.Успенсько-Троїцьку, десь о 01.15 год. їх зупинили працівники поліції. Оскільки у нього при собі не було водійського посвідчення на право керування т/з, розгубився. Власником вказаного т/з є ОСОБА_1 , про що вона і надала документи, тому саме на неї склали протокол. Наполягає, що автомобілем керував саме він.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім іншого, настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами, а, відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається саме на особу, уповноважену на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначену ст. 255 КупАП.

Як доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КупАП, суду надано протокол про адміністративне правопорушення від 11.07.2024 р., направлення на медичний огляд, акт такого та відеозапис з місця події.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України..

Виходячи із сталої практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Еркапіч проти Хорватії» від 25.04.2013 (Erkapic v. Croatia) з приводу дотримання національними судами під час розгляду справ п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, згідно якої «за відсутності суттєвих підстав для протилежного, поняття справедливого судового розгляду вимагає надавати більшого значення свідченням, наданими у суді, порівняно з протоколами допитів осіб на попередньому слідстві, оскільки останні являють собою, передусім, процес збору стороною обвинувачення інформації на підтримку своєї позиції».

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Як орієнтує Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись (п. 27 постанови).

На переконання суду, під час розгляду даної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не здобуто належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання її винною у вчиненні даного правопорушення. Зокрема, що вона 11.07.2024 р. о 01.15 год. біля буд.№55 по вул.Успенсько-Троїцькій м.Конотопа керувала автомобілем Фольксваген Туран д.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголя з ротової порожнини, млява мова). Факт керування т/з з ознаками алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 спростовується показами вищевказаного свідка та переглянутим у судовому засіданні відеозаписом з місця події. З якого не вбачається, що ОСОБА_1 керувала автомобілем (а.с.5).

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення;

За таких обставин. провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 9, 62 Конституції України, п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 1, ч. 1 ст. 130, ст. 245, п. 1 ст. 247, ст. ст. 251, 266, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: В. В. Гетьман