ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Русєва А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 24.11.2024 року о 19:00 год. знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювалась грубою образливою лайкою, принижувала гідність відносно неповнолітньої дитини гр. ОСОБА_2 , чим своїми діями вчинила домашнє насильство психологічного характеру, тим самим могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Судовий розгляд в суді проведено за відсутністю ОСОБА_1 , яка в судове засідання не з`явилась, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Про причини неявки ОСОБА_1 суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не подавала.

Так, з метою повідомлення особи про час і місце розгляду справи, а також дотримання строків розгляду справи, ОСОБА_1 було повідомлено шляхом смс-повідомлення, а також на офіційному сайті Судової влади України за посиланням https://pm.od.court.gov.ua/sud1522/gromadyanam/csz/ були розміщені відомості про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 будучи повідомленою про дату та час розгляду справи в суді, не з`явилась, суд оцінює таку поведінку ОСОБА_1 , як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Більш того, в умовах воєнного стану, з огляду на неприпустимість зупинення роботи судів та здійснення правосуддя та на розумність строків розгляду справ, суд не має чекати, що особа щодо якої розглядається справа виявить бажання з`явитись до суду за умови не повідомлення суду причин своєї неявки.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про таке.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №612430 від 24.11.2024 року; протоколом усної заяви ОСОБА_2 ; письмовими поясненнями ОСОБА_2 ; рапортом ст. інспектора СПДН ВП ОРУП №1 ГУНП в Одеській області Олейника І. та іншими матеріалами, доданими до протоколу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, у тому числі і протоколом про адміністративне правопорушення.

Як було вище зазначено, ОСОБА_1 24.11.2024 року о 19:00 год. знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювалась грубою образливою лайкою, принижувала гідність відносно неповнолітньої дитини гр. ОСОБА_2 , чим своїми діями вчинила домашнє насильство психологічного характеру, тим самим могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 .

Таким чином, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинила насильство психологічного характеру в сім`ї, тобто вчинення будь-яких дій психологічного характеру та її вина повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджена доказами, дослідженими судом.

При накладенні адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст.ст.34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене нею адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин справи, приймаючи до уваги особу ОСОБА_1 суд вважає, що для її виправлення, а також для припинення нових правопорушень, достатнім і необхідним є накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу у мінімальному його розмірі, передбаченому санкцією частини статті, за якою вона притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору.

Водночас, з урахуванням наданих ОСОБА_2 письмових пояснень, а саме того, що її мати ОСОБА_1 упродовж багатьох років зловживає алкогольними напоями, постійно перебуває в стані алкогольного сп`яніння, суд вважає за необхідне довести зазначене до відома Службу о справах дітей Одеської міської ради та надати пропозицію щодо вжиття заходів, зокрема проведення перевірки умов проживання неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 та перевірку стану виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України.

Керуючись ст. ст. 40-1, 173-2, 283-285, 294 КУпАП, суд -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних доходів громадян, у сумі 170 (сто сімдесят) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Довести до відома Службу о справах дітей Одеської міської ради та надати пропозицію щодо вжиття заходів, зокрема проведення перевірки умов проживання неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 та перевірку стану виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України.

Про вжиті заходи та проведену перевірку умов життя неповнолітньої дитини повідомити суд протягом одного місяця з дня отримання копії постанови.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

18.12.2024

Єдиний унікальний номер справи: №522/21171/24

Номер провадження №3/522/9582/24

Головуючий суддя Русєва А.С.