Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №33/4805/888/24
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Козлова Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Корольовського районного суду міста Житомира від 08 травня 2024 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Корольовського районного суду міста Житомира від 08 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді районного суду, ОСОБА_1 16 жовтня 2023 року о 00 год. 38 хв., в м. Житомирі по провулку Рожевому, поблизу будинку № 2, керував транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на місці зупинки і в найближчому закладі охороні здоров`я водій відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений відповідно до ст. 266 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи. Зокрема зазначив, що до суду першої інстанції не викликався, про час та дату слухання справи не знав, а судові повістки за фактичним місцем його проживання не надходили. Зазначив, що матеріали справи не містять доказів перебування його за кермом транспортного засобу. Вказав, що дійсно вживав алкоголь, але у автомобілі сидів на задньому пасажирському сидінні, а за кермом був товариш -- ОСОБА_2 , який після зупинки транспортного засобу працівниками поліції непомітно залишив автомобіль. Тому у його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вина у вчиненні даного адміністративного правопорушення недоведена.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та адвокат Козлов Ю.О. доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити. Вказали, що за кермом автомобіля перебувала дружина ОСОБА_3 , не були роз`яснені права та підстави для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, внаслідок грубого порушення законодавства з боку працівників поліції.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, або в закладі охорони здоров`я.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №607101 від 16 жовтня 2023 року, від підпису відмовився; копією направлення водія на огляд до КНП ОМСЦ ЖОР від 16 жовтня 2023 року, від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився; рапортом поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Ярослава Ващука, відеозаписами з нагрудних портативних камер поліцейський та відео реєстратора службового автомобіля.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що ОСОБА_1 не керував автомобілем та дії працівників поліції під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення були незаконними, спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписами з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер поліцейського, з яких вбачається, що ОСОБА_1 безумовно керував транспортним засобом та його зупинка була обумовлена керуванням транспортним засобом у комендантську годину.

Також з відеозапису обставин події вбачається, що патрульний автомобіль працівників поліції якийсь час переслідував транспортний засіб Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 та після увімкнення проблискових маячків автомобіль з`їхав праворуч у провулок та зупинився. У транспортному засобі на передньому пасажирському сидінні перебувала жінка, а ОСОБА_1 знаходився на пасажирському місці у другому ряду. Інші особи з автомобіля не виходили, водійські двері не відкривались. Відеозапис періоду руху транспортного засобу до його зупинки та відкриття дверей є безперервним, що спростовує доводи скарги про те, що автомобілем не керував ОСОБА_1 . З відеозапису також вбачається, що при наближенні поліцейського автомобіля до автомобіля ОСОБА_1 двигун автомобіля вимкнули, задні фари загасили, при тому, що за поясненнями поліцейського на відео ключ залишився у замку запалювання. Разом з тим, ОСОБА_1 факт керування автомобілем заперечував, зазначив, що автомобілем керував його товариш на ім`я ОСОБА_4 , який зголосився сісти за кермо його автомобіля щоб підвезти ОСОБА_1 з дружиною, оскільки останній вживав алкогольні напої, проте зупинивши машину вийшов. Натомість, саме він мав можливість спокійно перемістися на пасажирське сидіння, про що і було оголошено патрульним поліцейським при відкритті дверей. При цьому у працівників поліції була обґрунтована підозра вважати, що особа знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на ознаки, відображені в протоколі, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, що водій не заперечував. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер або в медичному закладі, ОСОБА_1 категорично й однозначно відмовився. Далі водію роз`яснені наслідки такої відмови, права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Після складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП вказані матеріали надані ОСОБА_1 для ознайомлення, від підпису він відмовився. Від керування транспортним засобом водій відсторонений.

Зазначені доводи були предметом розгляду в суді першої інстанції і суд надав їм правильну, повну та неупереджену оцінку, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. Під час апеляційного розгляду справи апелянтом не були спростовані об`єктивні висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозапису, як належному та допустимому доказу та який не має ознак переривання чи монтування під час фіксації обставин, які мають значення для справи і який відповідає вимогам ст. 251 КУпАП. Не спростовує таких висновків суду першої інстанції і пояснення ОСОБА_1 , надані ним, щодо перебування за кермом: Максима, ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , оскільки розцінює їх як такі, що спрямовані на уникнення відповідальності.

Також судом встановлено, що судові засідання, призначені на 12 грудня 2023 року, 25 січня 2024 року, 26 лютого 2024 року, 19 березня 2024 року відкладались. Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про обізнаність ОСОБА_1 про знаходження адміністративних матеріалів щодо нього у провадженні Корольовського районного суду м. Житомира, у зв`язку із ознайомленням з матеріалами справи та поданням клопотання про відкладення слухання справи для надання можливості скористатися правовою допомогою (а.с. 13-14). Аргументи скаржника щодо неотримання ним судових повідомлень спростовуються довідками районного суду про доставку смс з повідомленням інформації про судові засідання на його мобільний номер, а також поштовим повідомленням, тому посилання ОСОБА_1 на невідповідність адреси, за якою надсилались судові повістки, його фактичному місцю проживання, є необґрунтованими, а адреса відповідає тій, яку він назвав при оформленні адміністративних матеріалів, також саме цю адресу ОСОБА_1 вказував у своїх заявах на адресу суду першої інстанції (а.с. 13, 25, 27).

Проведення судового засідання із винесенням постанови 08 травня 2024 року у відсутності ОСОБА_1 узгоджується із практикою Європейський суд з прав людини та відповідає нормам ст. 268 КУпАП, оскільки про день розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 22). Тому його доводи щодо порушення судом його права на захист апеляційний суд вважає необґрунтованим. Окрім того, апеляційним судом було у повній мірі забезпечено право ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та право на захист шляхом надання можливості взяти участь у судовому засіданні і надати пояснення, а також подати докази.

Під час апеляційного розгляду справи апелянтом не були спростовані об`єктивні висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозапису, як належному та допустимому доказу. Доводи апелянта про помилкові цифрові показники часу проведення відеозапису не впливають на його достовірність та не викликають сумнівів у відповідності відеозапису обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги стосовно неправомірних, провокаційних дій працівників поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП судом не приймаються, як не підтверджені доказами.

Щодо тверджень апелянта у судовому засіданні апеляційного суду про те, що документи складені не тим поліцейським зазначаю наступне. Не є підставою для скасування рішення суду те, що проведення процесуальних дій та складання документів у справі відбувалось різними працівниками поліції, а доводи захисника в цій частині не ґрунтуються на вимогах закону. Розділом ІІІ п. 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 7 листопада 2015 року № 1395, на порушення якої працівниками поліції посилається захисник, передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складання протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Однак, у даному випадку працівники поліції не розглядали справу, а складали документи, сукупність яких свідчила про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП, а рішення за результатами матеріалів справи, зібраними працівниками поліції, постановляв суд.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, не надано.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду міста Житомира від 08 травня 2024 року - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь