Справа №461/3503/24
Провадження №3/461/1511/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2024 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 1954 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

06 квітня 2024 року о 00 годин 10 хвилин у м. Львові на вул. Грушевського, 16, ОСОБА_1 , зберігав при собі спеціальний засіб «Терен 4М» призначений для використання виключно правоохоронними органами, чим порушив порядок виробництва, придбання, та зберігання спеціальних засобів, що застосовуються правоохоронними органами.

У судовому засіданні ОСОБА_1 факт правопорушення визнав.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною першою статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 1954 КУпАП передбачена відповідальність за порушення порядку виробництва, придбання, зберігання чи продажу електрошокових пристроїв і спеціальних засобів, що застосовуються правоохоронними органами.

Зміст ч.1 ст. 1954 КУпАП свідчить про її бланкетний характер, тобто порушені особою норми чинного законодавства визначаються не саме цією нормою, а містяться у положеннях інших нормативних актів.

Відповідно до п.5 Розділу ІІ до Положення про порядок продажу, придбання, реєстрації, обліку і застосування, спеціальних засобів самооборони, заряджених речовинами сльозоточивої та дратівної дії, затвердженого Постановою КМУ від 07 вересня 1993 року № 706, упаковки з аерозолями сльозоточивої та дратівної дії (газові балончики) реалізуються (продаються) громадянам, які досягли 18-річного віку, суб`єктам підприємницької діяльності, установам і організаціям без дозволу органів внутрішніх справ у спеціалізованих магазинах, окремих секціях магазинів.

Згідно п.30 Розділу IV наведеного Положення, спеціальні засоби самооборони, заряджені речовинами сльозоточивої та дратівної дії, застосовуються громадянами: для захисту від злочинних посягань на своє життя і здоров`я, житло та майно чи життя і здоров`я, житло та майно інших громадян; для захисту від нападу на приміщення організації, установи та суб`єкта підприємницької діяльності, де вони працюють: для затримання особи, яка вчинила кримінальне правопорушення і намагається втекти або вчинити опір, з наступною передачею її працівникам органів внутрішніх справ.

Водночас, відповідно до п.п. 1, 12 Правил застосування спеціальних засобів військовослужбовцями Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2003 р. № 83, ці Правила визначають порядок застосування спеціальних засобів військовослужбовцями Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. Під час здійснення службових обов`язків до вказаних спеціальних засобів належить в тому числі і аерозольні балончики, ручні газові гранати та патрони з газовими гранатами ("Терен-4М", " Терен-6", " Терен-6Д").

Крім того, постановою від 15 квітня 2015 року № 205 Кабінетом Міністрів України внесено наступні зміни у наведені Правила застосування спеціальних засобів військовослужбовцями Військової служби правопорядку у Збройних Силах під час здійснення службових обов`язків.

Абзац другий пункту 12 викладено в такій редакції:

Аерозольні балончики Терен-4М, ручні газові гранати та патрони з газовими гранатами Терен-6 і Терен-6Д застосовуються тільки на відкритій місцевості..

Пункт 14 викладено в такій редакції:

14. Пристрої для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, застосовуються на відстані, що передбачена в нормативних документах на пристрій, але не ближче 4 метрів, та у спосіб, що мінімізує можливе завдання шкоди здоров`ю правопорушників та інших громадян..

Абзац восьмий пункту б додатка до Правил викладено в такій редакції:

аерозольні балончики, ручні газові гранати та патрони з газовими гранатами (Терен-4М, Терен-6, Терен-6Д);.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», військова служба правопорядку у Збройних Силах України (далі - Служба правопорядку) - спеціальне правоохоронне формування у складі Збройних Сил України, призначене для забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців Збройних Сил України у місцях дислокації військових частин, у військових навчальних закладах, установах та організаціях (далі - військові частини), військових містечках, на вулицях і в громадських місцях; для запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у Збройних Силах України, їх припинення; для захисту життя, здоров`я, прав і законних інтересів військовослужбовців, військовозобов`язаних під час проходження ними зборів, працівників Збройних Сил України, а також для захисту майна Збройних Сил України від розкрадання та інших протиправних посягань, а так само для участі у протидії диверсійним проявам і терористичним актам на військових об`єктах.

Відповідно до п.8 постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992р.№ 2471-XII, електрошокові пристрої та спеціальні засоби, які застосовують працівники правоохоронних органів, наявні у Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України.

Виходячи з наведених положень чинного законодавства, аерозольний балончик «Терен М-4» є спеціальним засобом, що застосовується правоохоронними органами і не може перебувати у власності чи користуванні громадян.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вважаю, що у діях ОСОБА_1 наявний склад вказаного вище адміністративного правопорушення, що підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №ВАВ від 06.04.2024 року, який містить дані про обставини та суть правопорушення, а також особу яка його вчинила;

- відеоматеріалами долученими до протоколу, які фіксують обставини наведені у протоколі та проведені процесуальні дії;

- рапортом інспектора поліції від 06.04.2024 щодо обставин виявлення правопорушення;

- речовим доказом - балончиком з спеціальним засобом «Терен 4М»;

- поясненнями ОСОБА_1 по суті справи наданими у судовому засіданні.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1954 КУпАП, доведена належним чином.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Беручи до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією спеціального засобу.

Статтею 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп. Оскільки встановлено, що ОСОБА_1 є особою особи з інвалідністю II групи, його слід звільнити від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 1954, 283, 284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1954 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5 (п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 гривень 00 копійок, з конфіскацією вилученого, відповідно до протоколу серії ВАВ №955898 від 06.04.2024 року, спеціального засобу «Терен 4М».

ОСОБА_1 звільнити від сплати судового збору, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Стрельбицький