Справа № 646/5290/24
№ провадження 3/646/3288/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.08.2024 м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м.Харкова Білінська О.В., розглянувши справу про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст.187 КУпАП стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в:

В провадження Червіонозаводського районного суду м.Харкова надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 за ст. 187 ч.2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 556310 від 06.05.2024 року, ОСОБА_1 , 03.05.2024 року близько 22:45 був відсутній за місцем мешкання на момент перевірки за адресою: АДРЕСА_1 , чим допустив порушення встановлених правил адміністративного нагляду, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

У судові засідання призначені на 05.07.2024 року, 30.07.2024 року, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`являвся, про час дату та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомляв.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Згідно п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи про адміністративне закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 38 КУпАП, суд враховує положення ст. 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Тобто, приписи 247 статті КУпАП є імперативними, і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.

Отже, після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави вважати про відсутність у суду прав з`ясувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення було скоєно 03 травня 2024 року, на час проведення судового засідання тримісячний термін накладення адміністративного стягнення, визначений КУпАП сплинув.

Згідност.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Під час розгляду справи, суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

На думку суду, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що з дня вчинення правопорушення минуло більше ніж три місяці, тому в силу ч.2 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення стосовно ОСОБА_1 не може бути накладено, а адміністративна справа підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.38, 247 п.7, 284 п.3 КпАП України, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 187 КУпАП - закрити за закінченням строків давності накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя: О.В. Білінська