Провадження №: 3/336/6331/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає (згідно протоколу) за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

24.07.2024 в провадження судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя Дацюк О.І. надійшла вище вказана справа про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 .

Постановою суду від 02.09.2024 справа була повернута до УПП в Запорізькій області для доопрацювання та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення у відповідності до вимог чинного законодавства.

Вдруге адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 надійшов до суду 10.10.2024.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вище вказана справа передана на розгляд судді Звєздової Н.С.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №886711, зазначено, що 14.06.2024 о 19.00 годині в м.Запоріжжя по вул. Донська, біля буд.2, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом KIA CEED, реєстраційний номер НОМЕР_1 скоїла ДТП, а саме здійснила зіткнення з транспортним засобом Hyundai Elantra, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Після чого місце пригоди залишила, чим порушила п. 2.10 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.122-4 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша статті 9 КУпАП).

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями пункту 1.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до п. 2.10 «а» ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (80731-10), може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Положенням ст.14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух тощо.

Відповідно до ст.53 Закону України «Про дорожній рух», юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

В обґрунтування наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, до протоколу додані наступні письмові докази:

- рапорт поліцейського ОСОБА_3 від 14.06.2024;

- схема місця ДТП;

- копія протоколу складеної відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП;

- письмові пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких, зокрема, зазначено, що остання не зачепила іншій автомобіль під час керування та не покидала місце ДТП»;

- фотосвітлини автомобілів.

Будь-яких інших письмових доказів, до матеріалів справи не долучено.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про відсутність в матеріалах справи достатніх доказів щодо наявності в діях ОСОБА_1 винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.122-4 КУпАП.

Згідно зі ст.122-4 КУпАП, особа несе відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Аналізуючи та оцінюючи усі надані зазначені докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП не доведена належними, допустимими та достатніми доказами, виходячи із того, що протокол про адміністративне правопорушення та наявні у справі матеріали не містять відомостей, які б вказували на наявність умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, а саме про те, що ОСОБА_1 усвідомлювала те, що вона є учасником дорожньо-транспортної пригоди (пошкодила транспортний засіб) після чого умисно (задля уникнення відповідальності) покинула місце ДТП.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Таким чином наявні підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній прямий умисел на залишення місця транспортної пригоди з умислом навмисного уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а відтак в її діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, враховуючи надані суду письмові матеріали, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, а відтак провадження в частині притягнення його до відповідальності підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 122-4, 221, 247, 268, 276, 279, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП - закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: Н.С. Звєздова