КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/5824/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27грудня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Бабича В.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 05листопада 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 05 листопада 2024 рокуОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченихст.124, ч.1 ст.130,КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення,з урахуванням положень ст.36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Бабич В.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, а провадження закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник стверджує, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, з підстав неправильного застосування матеріального права та порушення норм процесуального закону, невідповідності висновків суду фактичним обставинам провадження.

В доводах апеляційної скарги захисник Бабич В.А. зазначає, що з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачаються порушення працівниками патрульної поліціїправ ОСОБА_1 , оскільки йому не були роз`яснені його права та обов`язки як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім цього, як вважає апелянт, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом, а тому дана обставина виключає його відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

За наслідками апеляційного розгляду захисник просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом із апеляційною скаргою захисник подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначає, що ОСОБА_1 не був присутній при оголошенні постанови про адміністративне правопорушення у зв`язку із тим, що він несе військову службу у зв`язку з призовом по мобілізації, перебував у відрядженні до бойової частини, копія оскаржуваної постанови від 05 листопада 2024 року йому не направлялась.

Суд задовольняє клопотання захисника та поновлює строк на апеляційне оскарження з огляду на те, що наведені у клопотанні обставини пропуску строку на апеляційне провадження є поважними та підтверджуються матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Бабича В.А. на підтримку поданої апеляційноїскарги, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

За встановлених судом обставин ОСОБА_1 20 серпня 2024 року о 02 год. 40 хв.,керуючи автомобілем «KIAMAGENTIS»д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Мілютенка, 25 в місті Києві, допустив порушення п.п.2.3б, 12.1 ПДР та здійснив наїзд на дорожнє огородження, внаслідок чого було спричинено пошкодження автомобіля та дорожнього огородження та завдано матеріальних збитків.

Крім цього, в зазначеному вище місці та час водій ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 ПДР.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи та дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

За висновками суду, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколами про адміністративні правопорушення від 20.08.2024, складеними уповноваженою на те особою, які відповідають вимогам ст.256 КУпАП та містять усі необхідні дані, на підставі яких суд встановив фактичні обставини вчинених правопорушень.

- відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції 473622, 470552;

- схемою місця ДТП, на якій відображено кінцеве розташування транспортного засобу після наїзду на огородження, місце наїзду та інші орієнтири.

- поясненням ОСОБА_1 ;

- направленням на огляд з метою виявлення стану сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду про доведеність винуватостіОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішенні Європейського суду з прав людини у складі його Великої палати по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Викладені в протоколі від 20.08.2024 року обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджуються відеозаписом з місця події, який долучений до протоколу і міститься в матеріалах справи та з якого вбачається, що поліцейським, у зв`язку з встановленими ознаками алкогольного сп`яніння, запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, роз`яснено підстави для проведення такого огляду та наслідки відмови від його проходження. На вимогу працівника поліції ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Оскільки ОСОБА_1 в порушення п.2.5 ПДР України відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, суд першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Позицію захисника Бабича В.А. та ОСОБА_1 з приводу того, що ОСОБА_3 не керував транспортним засобом, а керував інший водій, який покинув місце ДТП до приїзду працівників патрульної поліції, суд розцінив як таку, яка спрямована на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене, оскільки такі обставини не підтверджуються жодними доказами, в тому числі даними апеляційної скарги.

Крім цього, в письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи, ОСОБА_1 зазначав, що транспортним засобом керував саме він, що спростовує доводи захисника про відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Не знаходять свого ствердження і доводи захисника про те, що ДТП за участі ОСОБА_1 сталася внаслідок того, що його підрізав інший автомобіль, про що ОСОБА_1 зазначав у своїх письмових поясненнях.

З урахуванням викладеного, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, як про це зазначається в апеляційній скарзі.

Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а подану апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 05листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130,ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення, з урахуванням положень ст.36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Бабича В.А. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мосьондз