Провадження № 3/127/8810/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №165595 від 03 листопада 2024 року, складеного у м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, 107, 03 листопада 2024 року о 20.20 год. в м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, 107, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Е200», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився в повному обсязі, що зафіксовано портативними відео-реєстраторами поліцейських №468866 та №473398, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В судові засідання призначені на 19 листопада 2024 року о 09.30 год. та 09 грудня 2024 року о 10.00 год. водій ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду адміністративного матеріалу повідомлявся в порядку, визначеному чинним законодавством, доказів поважності причин неявки, а також клопотань щодо відкладення розгляду справи суду не надходило. Виклики ОСОБА_1 здійснювались шляхом направленням судових повісток засобами поштового зв`язку, які були отримані останнім, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №530 та №303.

Суд вважає, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, не був позбавлений можливості реалізувати усі свої права, визначені КУпАП у будь-який спосіб. Однак жодних дій для обґрунтування власної позиції у справі ним здійснено не було.

Крім того, КУпАП визначені випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (ст.268 КУпАП), однак розгляд справи за ч. 3 ст. 130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, не належить до цих випадків.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, зокрема, проводити судове засідання у відсутності особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписи ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1ст. 130 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно особа знаходилася в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №165595 від 03 листопада 2024 року, складеного у м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, 107, 03 листопада 2024 року о 20.20 год в м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, 107, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Е200» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився в повному обсязі, що зафіксовано портативними відео-реєстраторами поліцейських №468866 та №473398, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

До протоколу додані:

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до медичного закладу у зв`язку із виявленими у водія ознак сп`яніння, а саме розширені зіниці очей, неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук.

- рапорт командира взводу №1 роти №3 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Андрія Чорногуза від 04 листопада 2024 року із змісту якого слідує, що 03 листопада 2024 року о 20.20 год. в м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, 10ш, під час несення служби було зупинено транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм у останнього було виявленні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці очей, неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук та було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога в КНП «ЦТЗ «Соціотерапія», однак водій відмовився. Також установлено, що даний водій є таким, що позбавлений права керування транспортним засобом терміном на 10 років та вчинив правопорушення повторно протягом року. В результаті щодо водія були складені протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП серії ЕПР1№165595 та за ч. 5 ст. 126 КУпАП серії ЕПР1№165602. Крім того, під час поверхневої перевірки в транспортному засобі було виявлено предмет схожий на зброю (пістолет) зі знищеними серійними номерами у зв`язку з чим на місці події було викликано СОГ для встановлення всіх обставин, так як в діях ОСОБА_1 вбачається ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 КК України.

- постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 13 листопада 2023 року та від 08 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Також до протоколу долучені відеозаписи з нагрудних камер поліцейських та відео-реєстратора, якими зафіксована хронологія подій 03 листопада 2024 року.

За приписами пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За порушення даної норми права встановлено відповідальність ст. 130 КУпАП.

Згідно ч.3 ст.130 КУпАП наступає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, одними із видів складу даного правопорушення є відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

При цьому, орган, який складає матеріали справи про адміністративне правопорушення, повинен довести даний факт.

Положення ст. 266 КУпАП, передбачають, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З записів відео-реєстраторів поліцейських №468866 та №473398 слідує, що 03 листопада 2024 року о 20.20 год. в м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, 107, був зупинений автомобіль «Mercedes-Benz Е200», номерний знак НОМЕР_1 , за порушення ПДР України, а саме водій керував транспортним засобом з причепом в якого не горіли повороти та стопи. Даний транспортний засіб був зупинений шляхом переслідування на службовому автомобілі шляхом подачі проблискового маячка червоного кольору. Після зупинки транспортного засобу було встановлено особу водія шляхом перевірки документів. Під час спілкування з водієм працівник поліції запитав у водія чи останній досі позбавлений водійських прав, на що останній відповів ствердно. Працівниками поліції було проведено поверхневий огляд водія, транспортного засобу та причепа. Після цього працівник поліції запитує у водія: «Ви напевно огляд на стан сп`яніння проходити не будете?». Водій відповідає, що нещодавно сходив в туалет. У відповідь на це працівник поліції відповів: «Зрозуміло, не зможете». Запис завершується о 20.36 год.

Суд не розцінює дії працівників поліції як пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки працівник поліції вже стверджував відмову водія та його дії були направлені на спонукання особи до відмови від проходження медичного огляду та задля складання протоколу про адміністративне правопорушення за такою відмовою (ч.1 ст. 130 КУпАП). Разом з тим, водій повідомив лише, що він нещодавно справив природні потреби, однак його відмову не зафіксовано. Жодних спроб запропонувати водію пройти огляд працівники поліції не вчиняли, таких дій не зафіксовано, як і не зафіксовано повідомлення особі про наявні в нього ознаки наркотичного сп`яніння.

Слід відмітити, що сам факт притягнення особи до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення в попередні періоди не спрощує порядок огляду водія.

Крім того, матеріали справи не містять інших доказів, які свідчили, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я від якого він відмовився. Не підтверджує ці обставини і направлення на огляд до закладу охорони, оскільки останнє оформляється для закладу лише у разі погодження водія пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що є підставою для проведення працівниками медичного закладу відповідного огляду.

Не може вважатись об`єктивним доказом порушення та не може слугувати доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення і рапорт інспектора, оскільки поліцейський у спірних правовідносинах виступає в якості суб`єкта владних повноважень, який зацікавлений у розгляді справи, на що неодноразово звертав увагу Верховний Суд, зокрема у справі №489/4827/16-а (постанова від 15.04.2020).

Натомість сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Що стосується постанов суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП та довідки ВАП, то вони лише свідчать про те, що останній протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Інших доказів на підтвердження інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України».

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Також, в справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Таким чином наявні підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими елементами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, здійснюючи аналіз наданих суду доказів у їх сукупності, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленого у статті 62 Конституції України, а також з точки зору належності, допустимості та достовірності, сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов висновку, що об`єктивними даними не підтверджено в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 130, 247, 276, 279, 283, 284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу наведеного адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: