КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/3011/2024 Постанова винесена суддею Первушиною О.С.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01 травня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 , 07 березня 2024 року о 12 год. 21 хв., керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , поблизу будинку № 100 по вул. Володимира Брожка в м. Києві, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме - тремтіння пальців рук, неприродна блідість шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, однак від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявнийсклад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважаючи постанову суду незаконною, необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права, а висновки судді, як і докази, на підставі яких ґрунтуються ці висновки, суперечать нормам матеріального права та не відповідають фактичним обставинам справи, просить її скасувати, а справу закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він був судом повідомлений про день, час та місце розгляду справи. В день розгляду заздалегідь прибув до суду і чекав виклику на розгляд справи під кабінетом судді, однак йому повідомили, що справу вже розглянули за його відсутності. Таким чином, зазначає, що суд позбавив його можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, що призвело до порушення його права на захист.

З постановою суду він не погоджується, вважає її незаконною та необґрунтованою, прийнятою із грубим порушенням процесуальних норм при неповному з`ясуванні всіх обставин провадження, які мають важливе значення для правильного вирішення справи.

Вказує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

З матеріалів адміністративної справи та оскаржуваної постанови вбачається, що в ході судового розгляду судом першої інстанції не в повному обсязі дотримано вимоги зазначеної правової норми, що потягло ухвалення передчасного і необґрунтованого рішення.

Зазначає, що викладене у протоколі про адміністративне правопорушення те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, неприродна блідість шкіряного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, не відповідає дійсності, оскільки з відеозаписів нагрудної камери вбачається, що відеозйомка почалася о 12:20:35 годин у автомобілі поліцейських, які під`їхали до автомобіля «Volkswagen Transporter», який був запаркований з ввімкненою світловою сигналізацією о 12:21:05 годині. З відеозапису вбачається, що автомобіль «Volkswagen Transporter» стоїть запаркований, оскільки була здійснена аварійна зупинка ще до прибуття поліцейських, а ОСОБА_1 сидить у машині. О 12:21:14 поліцейський підійшов до його транспортного засобу і запитав, чи все добре. Таким чином, керування автомобілем на час прибуття поліцейських ніхто не здійснював, а його не зупиняли.

Також в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 о 12:21 годині керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, але відеозапис починається з 12:20:35 у поліцейському автомобілі, який не знаходився за адресою, вказаною у протоколі, а тільки їхав туди. Тобто зазначений час керування автомобілем, як і сам факт керування ним автомобілем, не підтверджується відеозаписом з нагрудної камери. Отже, відображені у протоколі фактичні дані не відповідають дійсності, і в матеріалах справи відсутні докази його керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. Відображена у протоколі суть правопорушення не підтверджується записом з нагрудної камери та іншими доказами у справі.

При цьому в матеріалах справи взагалі відсутні докази того, що він здійснював керування транспортного засобу і був зупинений працівниками поліції саме під час керування транспортного засобу «Volkswagen Transporter».

До протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного доказу на підтвердження факту керування ним транспортним засобом, а також, що на місці зупинки транспортного засобу його було відсторонено від керування транспортним засобом та того, що транспортний засіб було передано іншій особі.

Зазначене свідчить про порушення порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, в тому числі і процесуального документу - протоколу про адміністративне правопорушення та його невідповідність записів з нагрудної відеокамери поліцейського.

Разом з тим, відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Факт керування транспортним засобом не підтверджується матеріалами справи та не встановлювався судом першої інстанції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає і у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Відповідно до відеозапису з нагрудної камери БК № 473640, БК № 473578 поліцейськими о 12:24:30 йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, який би підтвердив наявність в організмі наркотичних речовин протягом 21 дня, з чим він не погоджувався, оскільки не керував транспортним засобом і не був зупинений під час керування, але і направлення на такий огляд йому не вручалося.

Отже, поліцейськими було порушено п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 з подальшими змінами.

Звертає увагу, що викладені у протоколі ознаки стану сп`яніння, а саме тремтіння пальців рук, неприродна блідість шкіряного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обставинам, працівниками поліції не перевірялись та не встановлювались, що підтверджується відеозаписами з нагрудних камер БК № 473640, БК № 473578.

Проте перелічені у протоколі ознаки з однаковою ймовірністю підпадають під ознаки алкогольного та наркотичного сп`яніння. Крім того, зазначені ознаки сп`яніння у протоколі ААД № 522139 та у направленні на огляд водія від 07 березня 2022 року суттєво відрізняються, зокрема, в направленні відсутня ознака - тремтіння пальців рук, яка вказана у протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, таке розходження ознак сп`яніння підтверджують той факт, що ознаки сп`яніння поліцейськими не встановлювалися та не перевірялися і записані ними навмання, а не після їх встановлення. Відеозаписи з нагрудних камер БК № 473640 та БК № 473578 взагалі не підтверджують наявність жодної ознаки сп`яніння, зазначеної у протоколі.

Крім того, додані до матеріалів справи записи з нагрудної відеокамери БК № 473640 та БК № 473578 фіксувалися частинами, тобто не в повному обсязі, що є порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018.

Окрім цього, звертає увагу, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення йому не було роз`яснено його права, передбачені ст.ст. 55, 56. 59, 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, що також підтверджується відеозаписами з нагрудних камер БК № 473640 та БК № 473578. Наведене свідчить про порушення його прав та порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 522139 від 07 березня 2024 року, копії якого, як і направлення на огляд, він не отримував, а ознайомився з ними у суді. Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом по справі, а інші докази - відсутні.

Крім того, зазначає, що він не визнавав своєї вини та не надавав ніяких пояснень в суді, оскільки розгляд справи відбувся за його відсутності.

Також вважає, що працівниками поліції було порушено вимоги Інструкції в частині процедури огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки склад зазначеного в протоколі та, відповідно, інкримінованого йому адміністративного правопорушення, не відповідає складу адміністративного правопорушення, передбаченого вищезазначеною нормою КУпАП.

При цьому відмова від проведення огляду у лікаря нарколога, за відсутності належних та допустимих доказів, що це підтверджує, не утворює об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає, що у даній ситуації зібрані по справі докази за своєю суттю залишають сумніви і як наслідок не узгоджуються зі стандартом доказування поза розумним сумнівом.

Таким чином, вважає, що не доведено належним чином ні подію, ні склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вину обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятним та суперечить як нормам національного, так і міжнародного законодавства.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, ОСОБА_1 в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

При цьому дана справа неодноразово призначалась до апеляційного розгляду, а саме - на 10.06.2024 року, 24.06.2024 року та 08.07.2024 року, однак ОСОБА_1 , попри його повідомлення, жодного разу до апеляційного суду не з`явився, як не з`явилась у судове засідання 08.07.2024 року і його захисник Тагієва Т.В., котра в судовому засіданні 24.06.2024 року клопотала про його відкладення для забезпечення явки ОСОБА_1 , і також про поважність причин своєї неявки не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не надсилала.

Таким чином, враховуючи, що, відповідно до ст. 294 КУпАП, неявка учасників провадження не перешкоджає проведенню розгляду, суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без участі ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Тагієвої Т.В.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок суду про доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 522139 від 07 березня 2024 року, який складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та підписано відповідною посадовою особою та й самим ОСОБА_1 , і будь-яких зауважень та заперечень не містить, згідно якого - 07 березня 2024 року о 12 год. 21 хв. по вул. В. Брожка, 100 в м. Києві водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, неприродна блідість шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 07 березня 2024 року, згідно якого - огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння не проводився; відеозаписами з нагрудних камер БК № 473640 та БК № 473578, якими зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Зазначені докази є належними і допустимими, оскільки отримані у відповідності до вимог чинного законодавства, зафіксовані у належній процесуальній формі і узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою у взаємозв`язку для прийняття рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові від проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння.

Як зазначалося вище, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 522139 від 07 березня 2024 року, складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАПта підписано відповідною посадовою особою і самим ОСОБА_1 , зауважень і заперечень не містить. Будь-яких законних підстав вважати вказаний протокол неналежним і недопустимим доказом судом апеляційної інстанції не виявлено.

З наданих суду матеріалів вбачається, що складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відбулося у відповідності до вимог чинного законодавства. Будь-яких порушень з боку працівників поліції при вчиненні вказаних дій матеріали справи не містять.

Також отримані згідно норм процесуального права і такі докази, як відеозаписи з нагрудних камер БК № 473640 та БК № 473578. Ті обставини, що безпосередньо відеозапис розпочинається з автомобіля працівників поліції не є підставою для визнання вказаних доказів неналежними і недопустимими. Зазначені відеозаписи є логічними і послідовними, доповнюють один одного, ознак переривання не містять.

З вказаних відеозаписів вбачається, що працівники поліції під`їхали до автомобіля «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого був ОСОБА_1 , і даний автомобіль був зупинений працівниками поліції за допомогою звукового сигналу. При цьому місце знаходження автомобіля, його розташування по відношенню до проїжджої частини, свідчать, що автомобіль перебував в русі і здійснив тимчасову зупинку. Крім того, з доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що він дійсно керував транспортним засобом та здійснив аварійну зупинку, зокрема, ОСОБА_1 вказує, що працівники поліції під`їхали до автомобіля «Volkswagen Transporter», який був запаркований з ввімкненою світловою сигналізацією, оскільки була здійснена аварійна зупинка, а він сидить в ньому. Також з відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції вбачається, що автомобіль перебуває саме на проїжджій частині з ввімкненою аварійною світловою сигналізацією та працюючим двигуном.

Вказані обставини підпадають під ознаки об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того, спростовуються відеозаписами нагрудних камер працівників поліції і твердження ОСОБА_1 , що йому не було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення. З відеозаписів нагрудних камер БК № 473640 та БК № 473578 вбачається, що після того, як ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, йому було повідомлено, що буде складено відповідний протокол, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомився та підписав, після чого ОСОБА_1 було вручено його копію.

Також ОСОБА_1 було роз`яснено його права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що міститься відповідна відмітка у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 522139 від 07 березня 2024 року.

Вручення ж водію, складеного працівниками поліції, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, нормами чинного законодавства не передбачено.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про відсутність доказів керування ним транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, то слід зазначити наступне.

Так, відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, за вимогами ст. 130 КУпАП, огляд проводиться з метою виявлення у особи, яка керує транспортним засобом, наркотичного сп`яніння.

Що стосується виявлених у ОСОБА_3 ознак наркотичного сп`яніння, то слід зазначити наступне.

Так, відповідно до п. 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), а це: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, а також звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

При цьому закон не зобов`язує встановлення у особи усіх ознак наркотичного сп`яніння. Якщо у особи, яка керує транспортним засобом буде виявлено хоча б одну ознаку наркотичного сп`яніння, яка передбачена п. 4 розділу І вищенаведеної Інструкції, це є достатньою підставою для направлення особи для проходження відповідного огляду, відмова від проходження якого передбачає адміністративну відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Всупереч доводам ОСОБА_1 ,відеозаписи з нагрудних камер БК № 473640 та БК № 473578 підтверджують факт виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння. Вказані обставини зафіксовані і в протоколі про адміністративне правопорушення та направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зокрема, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 522139 від 07 березня 2024 року, у ОСОБА_1 виявлені такі ознаки наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук, неприродна блідість шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

У направленні ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 07 березня 2024 року зазначено ознаки наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість шкіряного покриву обличчя.

Таким чином, виявлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння не різняться між собою. Направлення ОСОБА_1 на огляд лише містить неповний їх перелік, що жодним чином не впливає на наявний в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

В свою чергу факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 522139 від 07 березня 2024 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07 березня 2024 року; відеозаписами з нагрудних камер БК № 473640 та БК № 473578.

Відсутність в матеріалах справи відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена зібраними і направленими до суду першої інстанції доказами, сукупність яких поза розумним сумнівом свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 ознак вказаного адміністративного правопорушення, а тому висновок судді про визнання ОСОБА_1 винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає матеріалам справи і фактичним обставинам події.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що розгляд справи у суді першої інстанції відбувся за його відсутності, то вказані обставини не підтверджуються наданими суду матеріалами, з яких вбачається, що ОСОБА_1 був повідомлений належним чином про день, час і місце розгляду справи та був присутнім в судовому засіданні і надавав відповідні пояснення.

Крім того, згідно ст. 268 КУпАП, під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Фак належного повідомлення про розгляд справи ОСОБА_2 не заперечує.

Також суд, дотримавшись вимог ст.ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин, постанова суді Голосіївського районного суду м. Києва від 01 травня 2024 року є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.