Номер провадження: 33/813/1650/24
Номер справи місцевого суду: 522/1107/24
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л.В.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю секретаря судового засідання Стоянової Л.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу захисника Тонкошкура І.В. на постанову Приморського райсуду м. Одеси від 14.05.2024 стосовно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, громадянина України, працюючого інженером-механіком в ПП «Юг- Ліфт», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,а також стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 02.01.2024 о 11 год. 49 хв. в м. Одесі по вул. Балківська, 9, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Fiat Doblo, д/н НОМЕР_1 на заборонений червоний сигнал світлофора, при зупинці водія у нього були виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, зі згоди водія огляд проводився за допомогою газоаналізатора «Драгер», результат позитивний 0,52 ‰, з яким водій ОСОБА_1 погодився, від огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 не погодилася із оскаржуваною постановою, посилаючись на її незаконність, з огляду на наступне:

- судом не було враховано того, що в діях поліцейських наявні порушення процедури освідування, а саме: порушено п.п. 2,3,4,6 та 10 розділу ІІ, а також не застосовано п. 22 розділу ІІІ наказу № 1452/735 від 09.11.2015 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

- судом 1-ої інстанції не повно було з`ясовано обставини події та чітко не визначено безпосередньо місце вчинення адміністративного правопорушення, оскільки, на думку захисника, відповідно до відеозаписів вбачається, що правопорушення вчинено на території Пересипського району м. Одеси, а не Приморського району.

Посилаючись на викладене, захисник Тонкошкур І.В. просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду 17.09.2024 захисник Тонкошкура І.В. не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання про відкладання розгляду справи, при цьому в судове засідання з`явився ОСОБА_1 , який не заперечував щодо розгляду справи за відсутності захисника.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, ретельно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд критично відноситься до тверджень сторони захисту щодо наявності підстав для закриття провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вони є безпідставними та, навпаки, спростовуються доказами по справі.

Вимогами п. 2.9 «а» ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується повторно дослідженими судом апеляційної інстанції наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №648106 від 02.01.2024 (а.с. 1), відповідно до якого 02.01.2024 о 11 год. 49 хв. в м. Одесі по вул. Балківська, 9, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Fiat Doblo, д/н НОМЕР_1 , на заборонений червоний сигнал світлофора, при зупинці водія у нього були виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, зі згоди водія огляд проводився за допомогою газоаналізатора «Драгер», результат позитивний 0,52 ‰, з яким водій ОСОБА_1 погодився, від огляду у медичному закладі відмовився;

- роздруківкою показників застосованого на місці зупинки приладу Drager Alcotest 7510, відповідно до якого результат огляду становить 0,52 ‰ алкоголю (а.с. 4);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Drager Alcotest 7510 (а.с. 5), у якому зафіксовано результат огляду на стан сп`яніння: проба позитивна 0,52 ‰, з яким ОСОБА_1 погодився, про що в акті міститься його особистий підпис;

- відеозаписом події (а.с. 6), на якому зафіксований огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 7510.

Як вбачається із аналізу змісту оскаржуваної постанови суду 1-ої інстанції, всупереч твердженням апелянта, зазначені вище докази були належним чином досліджені, повно та всебічно, та їм була надана відповідна оцінка, на підставі чого суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та наявність в його діях складу зазначеного правопорушення.

Посилання захисника на проведення поліцейськими огляду ОСОБА_1 з порушенням вимог п.п. 2,3,4,6 та 10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 спростовується повторно дослідженим в судовому засіданні відеозаписом нагрудної камери відео-реєстратора співробітника поліції (а.с. 6).

Так, з відеозаписів події вбачається, що водій транспортного засобу FIAT DOBLO, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 здійснив рух на червоний сигнал світлофору, що стало підставою для його зупинки працівниками поліції, які в ході спілкування з ОСОБА_1 виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, після чого йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що останній погодився, пройшов огляд, результат якого склав 0,52 ‰ алкоголю в повітрі, що видихається, при цьому, жодних заперечень щодо процесу проведення огляду, а також незгоди із його результатами ОСОБА_1 не висловлював (час: 11:50:03, 11:50:15, 11:52:19, 11:52:50).

Після проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейські роз`яснили йому наслідки проходження такого огляду, зокрема, те, що стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також повідомили, що у разі незгоди з результатами огляду він може пройти огляд у закладі охорони здоров`я (11:53:00, 11:53:26).

Згодом, співробітниками поліції, як це зафіксовано на відеозаписі, було складено вищевказаний протокол, а також постанову про порушення ним Правил дорожнього руху, відібрано його підписи щодо ознайомлення із місцем розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності в Приморському райсуді м. Одеси, вручено копію протоколу та постанови, а також повідомлено про відсторонення водія від керування транспортним засобом після чого відеозапис завершується (час: 12:50:16, 12:51:32, 12:52:35, 12:54:40).

ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційного суду підтвердив факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, вказавши, що на прохання колеги по роботі їхав на виклик до людей, які застрягли в ліфті, водночас, у підтвердження наведеного будь-яких доказів не надав.

З наведених підстав апеляційним судом не встановлено порушень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015 під час проведення поліцейськими огляду ОСОБА_1 .

Окрім того, наведеним доводам сторони захисту судом 1-ої інстанції вже була надана обґрунтована та змістовна оцінка, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для надання повторної відповіді на кожен аргумент апеляційної скарги.

Щодо не застосування судом п. 22 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 апеляційний суд звертає увагу захисника, що наведеним розділом Інструкції врегульовано порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів, який ОСОБА_1 не проходив, оскільки результати огляду на місці зупинки транспортного засобу не оспорював.

Що стосується посилань захисника на те, що судом 1-ої інстанції не повно було з`ясовано обставини події та чітко не визначено безпосередньо місце вчинення адміністративного правопорушення, оскільки, на його думку, правопорушення вчинено на території Пересипського району м. Одеси, а не Приморського району, апеляційний суд зауважує на помилковість такої позиції, з огляду на місце вчинення правопорушення: м. Одеса, вул. Балківська, 9, яке відповідно до п. 2.3 рішення Одеської міської ради № 960-XXIV від 26.07.2002 «Про адміністративно-територіальний поділ міста Одеси» у частині, що стосується меж адміністративних районів, відноситься до Приморського району м. Одеси.

Отже, зазначені вище докази спростовують доводи апелянта та підтверджують винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що дії працівників поліції узгоджуються з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, а кваліфікація дій ОСОБА_1 відповідає кваліфікуючим ознакам норми ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд констатує, що зібрані у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 докази є належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інших істотних та переконливих доводів, які б свідчили про недопустимість доказів, які містяться в матеріалах справи або спростовували висновки судді першої інстанції в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи викладене в своїй сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін як законну та обґрунтовану.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Тонкошкура І.В., в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 14.05.2024 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца