ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7193/24 Номер провадження 33/814/981/24Головуючий у 1-й інстанції Лизенко А.В. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., з секретарем судового засідання ОСОБА_1 , за участі адвоката Міняйла Я.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Міняйла Я.В. подану в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Октябрського районного суду м.Полтави від 07 серпня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, з вищою освітою, фізична особа підприємець, член виконкому Полтавської міської ради, має на утриманні малолітню дитину,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

За постановою судді, 06 липня 2024 року близько 02:24 години у м.Полтаві по вул.Грушевського, 25 водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом TOYOTA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (надалі - ПДР України) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій адвокатом Міняйлом Я.В. апеляційній скарзі в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 захисник просить скасувати постанову судді, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2 не вчиняв, його вина не доведена.

Поліцейським було названо водію декілька випадкових ознак алкогольного сп`яніння, у тому числі вказано, що з салону автомобіля доноситься запах алкоголю. При цьому, не зафіксовано порядку перевірки виявлених у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп`яніння.

Наданим відеозаписом не зафіксовано порядку перевірки виявлених ознак алкогольного сп`яніння, не зазначено як саме вони відображаються та в чому проявляються. Тому, на переконання сторони захисту, протокол про адміністративне правопорушення не є належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП.

Вказує, що суд самостійно послався на виявлену ознаку алкогольного сп`яніння, а саме вказав про поведінку ОСОБА_2 , яка не відповідає обстановці.

Звертає увагу, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку щодо відмови ОСОБА_2 проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Вказує, що з відеозапису з нагрудного відеореєстратора інспектора поліції вбачається, що інспектором поліції не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а інспектор лише постійно запитував де ОСОБА_2 бажає пройти огляд на місці чи в медичному закладі, а тому інспектор не пропонував пройти його першопочатково тільки на місці зупинки та було прийняте рішення відразу поїхати в медичний заклад для проходження огляду, що є грубим порушенням Інструкції.

Зазначає, що ОСОБА_2 був позбавлений можливості користуватися своїми процесуальними правами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зокрема права на отримання юридичної допомоги адвоката, та не усвідомлював можливих наслідків.

ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення, у судове засідання Полтавського апеляційного суду не з`явився, клопотань про відкладення судового засідання призначеного на 18 листопада 2024 року не надсилав, адвокат Міняйло Я.В. у судовому засіданні вказав про обізнаність ОСОБА_2 про апеляційний розгляд справи та вважав за можливе проводити судове засідання у його відсутність, за таких обставин, вважаю за можливе судовий розгляд проводити без участі ОСОБА_2 .

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши адвоката Міняйла Я.В. в підтримку апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обгрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується:

- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №713188 від 06 липня 2024 року, відповідно до якого водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку;

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06 липня 2024 року складеного лікарем КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради», в якому мається запис про відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Відповідно до наданого суду відеозапису, вбачається момент зупинки автотранспортного засобу та вихід ОСОБА_2 з місця водія, та зафіксована пропозиція поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння та відмова ОСОБА_2 від його проходження.

Так, із переглянутого відеозапису на якому зафіксовано дату й час, а саме 06 липня 2024 року о 02:24 годині чітко прослідковується сам рух транспортного засобу TOYOTA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та його зупинку, при цьому з місця водія вийшов ОСОБА_2 , а з переднього пасажирського сидіння жінка. На запитання працівника поліції про причину порушення комендантської години пасажирка відповіла, що вони їдуть додому, повідомила про гострий біль у животі, на що працівник поліції викликав екстрену швидку медичну допомогу. В подальшому, в ході встановлення особи водія транспортного засобу TOYOTA, реєстраційний номер НОМЕР_1 та пасажирки, перевірки їх документів, поліцейський повідомив ОСОБА_2 про виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, а саме порушення мови, координації рухів та різкий запах алкоголю та запропонував останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, працівник поліції задав ОСОБА_2 уточнююче запитання чи готовий пройти огляд на місці за допомогою приладу «Драгер» або проїхати в лікарню для проходження такого огляду. На що ОСОБА_2 погодився пройти огляд на місці. При цьому, відразу вчинив спробу втечі з місця зупинки транспортного засобу, однак був зупинений працівником патрульної поліції, який попередив останнього про подальше застосування фізичної сили у разі повторної спроби залишення місця події.

Після чого, працівник поліції знову запитав у ОСОБА_2 чи готовий він пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». На що ОСОБА_2 повідомив про потребу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Далі, за його згодою він був доставлений до закладу охорони здоров`я, де відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Після складання протоколу, працівник поліції ознайомив ОСОБА_2 з його змістом, озвучивши й ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, на що ОСОБА_2 не виказував будь-яких заперечень чи зауважень. Працівник поліції роз`яснив ОСОБА_2 його права та обв`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, у тому числі скористатися правом на адвоката, на що ОСОБА_2 вказав про бажання мати адвоката, однак повідомив, що на даний час діє період комендантської години і він не може зателефонувати адвокату.

Таким чином, твердження про відсутність у ОСОБА_2 відмови від проходження запропонованого огляду на стан алкогольного сп`яніння у передбачений законом спосіб є надуманими та спростовується вищенаведеними доказами по справі.

При дослідженні матеріалів справи, у тому числі при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено. Отже, здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом.

Таким чином, відеозапис у повній мірі узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що працівником поліції порушений порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачений ст. 266 КУпАП, оскільки на відеозаписі, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення не зафіксовано відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки, апеляційний суд зазначає наступне.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 Правил дорожнього руху України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735 (в подальшому "Інструкція"), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103.

За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За правилами частин 2, 3 статті 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов спеціальну підготовку.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння внаслідок виявлення передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак. Відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення.

Ознаки алкогольного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_2 огляду на стан сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Апеляційний суд зауважує, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак алкогольного сп`яніння.

Суд зважає на те, що відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія, при цьому жоден із нормативних документів не дає водієві права оспорювати таку вимогу поліцейського.

Крім того, суд звертає увагу, що для доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, достатньо лише наявності належним чином, відповідно до положень КУпАП, зафіксованої відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а наявність чи відсутність ознак алкогольного сп`яніння з долученого до протоколу відеозапису, не входять до повноважень судді першої чи апеляційної інстанції, а належить до дискреційних повноважень поліцейського.

На відеозапису події об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність складу та події передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення та винуватості ОСОБА_2 у його вчиненні.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття.

А тому твердження сторони захисту в апеляційній скарзі про відсутність у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп`яніння та пропозиції працівником поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, апеляційний суд не бере до уваги з огляду на їх хибність.

Та обставина, що працівник поліції під час спілкування вказав ознаку алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з салону автомобіля, а не з порожнини рота водія, яка передбачена Інструкцією №1452/735, не спростовує фактичних обставин справи, а саме відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, та розцінюється як спосіб ухилення від притягнення до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Чинне законодавство КупАП та Інструкція №1452/735 не передбачають обов`язку працівника поліції проводити перевірку виявлених ним ознак алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу та спосіб фіксування такої перевірки. Тому такі твердження адвоката є безпідставними.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, протокол складений в установленому законом порядку, з дотриманням вимог ст.ст. 256, 266 КУпАП.

Отже, відмова ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння належним чином зафіксована, підтверджується сукупністю доказів, які учасниками справи не спростовані, а дії поліцейських не суперечать вимогам ст. 266 КУпАП.

Доводи про те, що працівники поліції під час складання протоколу порушили права ОСОБА_2 , оскільки не надали можливість скористатись правовою допомогою апеляційним суд вважає безпідставними.

Протокол складений працівниками поліції без жодних зауважень ОСОБА_2 та посилань про відмову працівниками поліції у реалізації його права користуватися юридичною допомогою. Натомість ОСОБА_2 було роз`яснено його права передбачені ст.268 КУпАП, в тому числі щодо права при розгляді справи користуватися юридичною допомогою. Відомості про те, що працівниками поліції здійснювалися будь-які перешкоди у реалізації права скористатися послугами захисника в матеріалах справи відсутні.

Більше того, в ході роз`яснення працівником поліції прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, у тому числі скористатися правом на адвоката, ОСОБА_2 вказав про бажання мати адвоката, однак повідомив, що на даний час діє період комендантської години і він не може зателефонувати адвокату.

Відсутність адвоката під час проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не свідчить про порушення права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на правову допомогу.

Крім того, у суді першої інстанції ОСОБА_2 в повній мірі скористався своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема, і послугами захисника.

Апеляційний суд також вважає, що ОСОБА_2 не був позбавлений можливості висловити свої доводи щодо обставин провадження, висловлювати правову позицію в ході розгляду справи в суді першої інстанції та під час апеляційного перегляду провадження, скористався своїм правом на оскарження постанови суду в апеляційному порядку, а тому відсутні підстави вважати, що було порушено право на захист.

Апеляційний суд також враховує те, що ОСОБА_2 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 від 24 січня 2017 року внаслідок складання ним іспиту на знання вимог Правил дорожнього руху України (а.с.3), а тому повинен знати в тому числі й наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на законну вимогу працівників поліції.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були беззаперечними підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_2 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

Постанова судді суду першої інстанції відповідає вимогам Закону, істотних порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що судом першої інстанції прийнято законне рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Міняйла Я.В. подану в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Октябрського районного суду м.Полтави від 07 серпня 2024 року щодо ОСОБА_2 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко