Справа №488/989/24
Провадження № 33/812/257/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 травня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову, яку ухвалив Корабельний районний суд міста Миколаєва під головуванням судді Торжинської Т.В. у приміщенні цього суду 18 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці,

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№560670, який складений 06 березня 2024 р. о 13 год. 20 хв., водій ОСОБА_1 06 березня 2024 р. о 12 год. 43 хв. рухався у м. Миколаєві по пр. Богоявленському та вул. Горіховій на транспортному засобі CHERY TIGGO, номерний знак НОМЕР_1 , будучи особою, тимчасово обмеженою у праві керування транспортними засобами відповідно до постанови Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м.Одеса) від 24 грудня 2020 року, керував належним ТДВ «Вознесенськавтотранс» автобусом марки «БАЗ А081.10», номерний знак НОМЕР_2 , та рухався в місті Вознесенську Миколаївської області, по вулиці Центральній за маршрутом № 36. Зазначеним діями ОСОБА_1 порушено вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані поліцейським за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) як керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення разом з іншими матеріалами був направлений на розгляд до Корабельного районного суду м. Миколаєва.

Постановою судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 18 квітня 2024 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що не згоден з постановою суду, просить її скасувати та призначити йому усне зауваження.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в судове засідання він не міг прийти у зв`язку із знаходженням в зоні бойових дій, де не було зв`язку. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що не мав змоги звернутися до адвоката. Право керування транспортним засобом йому необхідно для виконання службових обов`язків. Також зазначає, що заборгованість на момент розгляду справи була погашена.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення повно всебічно та об`єктивно дослідив усі обставини справи в їх сукупності, у відповідності до вимог статей 252, 280 КпАП України.

Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КпАП України, є правильним, ґрунтується на об`єктивних даних, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.

Диспозиція ч.3 ст.126 КпАП України передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Винуватість ОСОБА_1 у вказаному правопорушенні повністю підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД№560670, який складений 06 березня 2024 р., з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 , який тимчасово обмеженим у праві керування транспортним засобом відповідно до постанови Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м.Одеса) від 24 грудня 2020 року, керував транспортним засобом CHERY TIGGO, номерний знак НОМЕР_1 . Протокол ОСОБА_1 підписав без зауважень, у графі «пояснення» зазначив, що «згоден».

Протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог ст. 256 КпАП України. Під час його складання істотних порушень, що тягли б за собою визнання доказів недопустимими, працівниками поліції допущено не було.

- постановою Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м.Одеса) від 24 грудня 2020 року, відповідно до якої відносно ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні № 57182034, яке відкрито на підставі виконавчого листа № 2/307/874/18, виданого 03 вересня 2018 року Тячівським районним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1500 грн., починаючи з 24 квітня 2018 року і до повноліття дитини;

- долученим до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№560670 відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається факт зупинки за порушення вимог Правил дорожнього руху щодо швидкісного режиму патрульним поліцейським транспортного засобу CHERY TIGGO, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , та виявлення поліцейським накладеного на ОСОБА_1 обмеження керуванням транспортними засобами, а також, що ОСОБА_1 не заперечує проти обізнаності щодо наявності такого обмеження, пояснюючи, що їде до виконавчої служби у зв`язку з аліментами.

Відсутні такі заперечення і в апеляційній скарзі.

До апеляційної скарги ОСОБА_1 додана постанова Шевченківського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 12 березня 2024 р. про скасування тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, яке було встановлено постановою від 24 грудня 2020 року, якою встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 погашена в повному обсязі та станом на 12 березня 2024 року відсутня.

За такого на момент складання 06 березня 2024 року протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД№560670 обмеження права керування транспортним засобом ОСОБА_1 на підставі постанови державного виконавця було чинним і в подальшому незаконним не визнано, а скасована у зв`язку із сплатою боржником у виконавчому провадженні ОСОБА_1 заборгованості по аліментам.

Відтак, ОСОБА_1 на момент складання вказаного протоколу поліцейським достеменно було відомо про наявність обмежень у праві керування транспортними засобами відносно нього у зв`язку із непогашеною заборгованістю зі сплати аліментів.

Обставини встановлення винуватості ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не спростовуються, її доводи зводяться, насамперед до незгоди із обраним судом першої інстанції адміністративним стягненням. Тому саме в цих межах з огляду на положення ч. 7 ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За правилами частини 1 статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Санкцією ч. 3 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та стягнення за це правопорушення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Будь-якого альтернативного стягнення санкцією цієї статті не передбачено.

Отже, обравши ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці, суд першої інстанції призначив єдиний можливий вид стягнення у мінімальному розмірі, який було можливе за санкцією частини 3 статті 126 КУпАП.

За такого аргументи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції відхиляються як безпідставні, оскільки іншого стягнення, ніж його обрав суд першої інстанції, не передбачено санкцією ч. 3 ст. 126 КУпАП, тому враховуючи ці обставини та положення ст. 33 КУпАП, апеляційний суд не має законних підстав для врахування факту перебування ОСОБА_1 на військовій службі та обрання як стягнення за вчинення правопорушення усного зауваження, як просить апелянт.

Також не має правового значення факт погашення ОСОБА_1 заборгованості по аліментам, оскільки таке відбулося після складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, викладені обставини вказують на те, що суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам в їх сукупності та взаємозв`язку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом, тоді як стосовно нього було встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом, чим порушив ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП у розмірі, визначеному санкцією ч.3 ст. 126 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КпАП України, є повністю доведеною.

Враховуючи вищенаведене, постанова судді суду першої інстанції є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 18 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського апеляційного суду Т.М. Базовкіна