Провадження № 3/679/777/2024
Справа № 679/1557/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року

місто Нетішин Хмельницької області

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Безкровний Ігор Григорович, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин Хмельницької області справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (паспорт № НОМЕР_1 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2024 року о 23:48 год. ОСОБА_1 , рухаючись поблизу будинку № 7 по вул. Варшавській м. Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, керував транспортним засобом «Volvo V70» із реєстраційним номером НОМЕР_2 у порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України у стані алкогольного сп`яніння, який було встановлено за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» із результатом тестування 0,46 проміле.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань не надавав.

З огляду на приписи ч. 2 ст. 268 КУпАП, згідно з якою під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суддя вважав за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

При цьому суддя взяв до уваги правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, відповідно до якого направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, а також наступних постановах Верховного Суду: від 27.11.2019 у справі № 913/879/17; від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19; від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б; від 28.01.2021 у справі № 820/1400/17; від 31.03.2021 у справі № 640/2371/20; від 20.04.2021 у справі № 826/12038/17).

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є зокрема всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

У ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про Правила дорожнього руху» № 1306 від 10.10.2001, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-ХІІ від 30.06.1993 також наголошується, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Із пункту 2.5 ПДР України вбачається, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачається адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 3 розд. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 7 розділу І та п. 1 розділу ІІ Інструкції).

Згідно з п.п. 7, 10 розд. ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я) (п. 7 розд. І Інструкції).

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення підтверджується наступними дослідженими суддею доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 128846 від 14.09.2024 (а.с. 3);

- результатами тестування на алкоголь до протоколу, відповідно до якого за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» було встановлено, що 13.09.2024 о 23:59 год. ОСОБА_1 мав вміст алкоголю у крові на рівні 0,46 проміле (а.с. 4);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який був проведений у звязку із виявленням у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння запаху алкоголю з порожнини рота. За результатами огляду, проведеного за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», було встановлено, що ОСОБА_1 мав вміст алкоголю у крові на рівні 0,46 проміле (а.с. 6);

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3044835 від 14.09.2024, згідно з якою 14.09.2024 о 00:38 год. ОСОБА_1 , рухаючись поблизу будинку № 7 по вул. Варшавській м. Нетішин Шепетівського району Хмельницької області та керуючи транспортним засобом «Volvo V70» із реєстраційним номером НОМЕР_3 , не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, у зв`язку з чим поліцейським ВПД № 1 (м. Нетішин) Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 на нього було накладене адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3400 грн (а.с. 10);

- відеозаписами, на яких зафіксовано факт добровільного проходження ОСОБА_1 після зупинення поліцією транспортного засобу під його керуванням огляду на стан алкогольного сп`яніння, за результатами якого було встановлено, що вміст алкоголю у його крові вище дозволеної діючим законодавством норми, а також факт відмови від проходження відповідного огляду у медичному закладі (а.с. 11).

Отже, із досліджених у судовому засіданні доказів було встановлено, що 13.09.2024 о 23:48 год. ОСОБА_1 , рухаючись поблизу будинку № 7 по вул. Варшавській м. Нетішин Шепетівського району Хмельницької області та керуючи автомобілем «Volvo V70» із реєстраційним номером НОМЕР_2 , був зупинений працівниками поліції, які виявили в нього ознаку алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим ними було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд для виявлення стану такого сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810», на що той погодився, і за результатами цього огляду було встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння із вмістом алкоголю у крові на рівні 0,46 проміле, а отже в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, що спростовують чи ставлять під сумнів факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, що зазначаються у відповідному протоколі про адміністративне правопорушення, або ж факт перебування ним у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом. Так, із досліджених суддею відеозаписів вбачається, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та виявлення в нього ознаки алкогольного сп`яніння, останній за добровільною згодою пройшов відповідний огляд на місці зупинки транспортного засобу, після чого відмовився від проходження такого огляду в медичному закладі, незважаючи на пояснення, що він взагалі не вживає спиртного.

Таким чином, суддя вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , відомості про притягнення якого до адміністративної відповідальності раніше в матеріалах справи відсутні, ступінь його вини, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, суддя вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керуванням транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Суддя бере до уваги, що згідно з довідкою ст. інспектора СРПП ВПД № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Меліщука М. від 16.09.2024 відповідно до бази «ІПНП» ОСОБА_1 посвідчення водія станом на 16.09.2024 не отримував (а.с. 9).

Також суддя враховує, що відповідно до роз`яснень, викладених у п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2015, суди не вправі застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Разом із цим відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 23.10.1995 у справі «Шмауцер проти Австрії» зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається ЄСПЛ кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення ЄСПЛ від 23.09.1998 у справі «Маліге проти Франції»).

ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. ЄСПЛ зазначає, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (рішення у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008).

У свою чергу, Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своїй постанові від 04.09.2023 у справі № 702/301/20 виклала правовий висновок стосовно можливості позбавлення права керування транспортними засобами осіб, які не мають посвідчення водія, в якому вказала, що правова природа додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної частини статей, і полягає у забороні керувати транспортними засобами. Підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не має посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом. З огляду на це суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає додаткове адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, а не позбавлення посвідчення водія, яке до того ж є безальтернативним, з огляду на що (та з урахуванням відповідного правового висновку Верховного Суду) суддя не вбачає підстав накладати в даному випадку адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, незважаючи на те, що посвідчення водія ОСОБА_1 не отримував.

Відповідно до ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

За таких обставин, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7-9, 23, 24, 27, 30, 33-35, 401, 130, 245, 251, 252, 266, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцяти тисяч) гривень, в дохід держави (номер рахунку отримувача (IBAN) UA0022001; отримувач коштів ГУК у Хмельницькій області /Хмельницька обл./ 21081300; код банку отримувача (ЄДРПОУ) 37971775; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку (МФО) 899998; код класифікації доходів бюджету 21081300) із позбавленням його права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 605,60 грн (шестисот п`яти гривень шістдесяти копійок).

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк із дня винесення постанови до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із моменту закінчення встановленої розстрочки. У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду апеляційної скарги.

Суддя І.Г. Безкровний