Єдиний унікальний номер: 378/676/24
Провадження № 3/378/309/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2024 року селище Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Скороход Т. Н., розгля-нувши матеріали, які надійшли від Батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 893521 від 25 серпня 2024 року ОСОБА_1 25 серпня 2024 року, близько 00 години 39 хвилин, по вул. Лісовій в с. Сніжки, керувала автомобілем SEAT IBIZA, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибула, подала до суду письмові пояснення та заяву, в якій просить провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_2 25 серпня 2024 року, близько 00 години 39 хвилин, не керувала автомобілем. Автомобіль був припаркований, коли до останньої під`їхали працівники поліції, які перевірили її документи, повідомивши, що діє комендантська година. Після чого, провели її огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер. Вину не визнає, оскільки автомобілем не керувала, а хотіла тільки його закрити та піти додому пішки, оскільки проживає поруч. Просить справу розглядати без її участі (а. с.34-36).

Захисник ОСОБА_1 адвокат Головатюк В.В. у судовому засідання подане ним письмове клопотання про закриття провадження в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, в якому просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту керування нею транспортним засобом. Все спілкування між працівниками поліції та ОСОБА_1 відбувалося біля транспортного засобу, який стояв поруч з магазином, де працює остання. В той же час, оскільки події відбувалися в період дії комендантської години ОСОБА_1 після спілкування з працівниками поліції виконувала всі їх вказівки, в тому числі і проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, ОСОБА_1 не роз`яснено прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, не запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Поліцейський в 2 р 2 б 2 ПП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі за наявними документами (а.с. 51).

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Згідно зі ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З урахуванням вимог ст. 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Так, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто, доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного)

Згідно п. 1.10 ПДР водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Чинне законодавство, в тому числі й ПДР, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, Верховним Судом в постанові від 20 лютого 2019 року в справі № 404/4467/16-а сформульовано правовий висновок, згідно з яким само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

А відтак, сам по собі факт перебування ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння за відсутності доказів керування транспортним засобом, не становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 2 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» визначає, що поліцейські можуть застосовувати превентивні заходи, до яких відповідно до ст. 31 Закону віднесено застосування засобів відеозапису.

Зазначене вбачається із положень п. 2. розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділів поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС 18.12.2018 року № 1026 (далі Інструкції), відповідно до якої застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, здійснюється, в тому числі, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Пунктом 5 розділу ІІ Інструкції передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Відповідно до п. 1 розділу VII Інструкції під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.

Суд вважає, що зазначені норми направлені на забезпечення об`єктивного і неупередженого виявлення та фіксування правопорушень, у тому числі і з метою подальшого використання зафіксованої інформації у якості доказів у суді.

Виписані в протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо факту керування ОСОБА_1 автомобілем в час та місці, вказаних в протоколі, не знайшли підтвердження в суді на підставі досліджених доказів.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 працівниками поліції крім протоколу про адміністративне правопорушення подано направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, роздруківкою письмового результату тестування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу газоаналізатора «Драгер» Алкотест 7510 ARLМ 0346 та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2, 3, 4), відповідно до яких ОСОБА_1 пройшла огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, проба позитивна 1,92 % проміле алкоголю; рапорт поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП від 25 серпня 2024 року (а.с. 7), відповідно до якого під час патрулювання працівниками поліції був зупинений автомобіль, яким керувала ОСОБА_1 , під час спілкування з якою, були виявлені у неї ознаки алкогольного сп`яніння та яка на пропозицію працівників поліції пройшла огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», відповідно до якого проба позитивна 1,92% проміле алкоголю; письмові пояснення ОСОБА_1 від 25 серпня 2024 року (а.с. 5), відповідно до яких вона, будучи з ознаками алкогольного сп`яніння, пройшла огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, з результатами якого, 1,92 % проміле, погодилася; відеозапис на DVD-R диску, перенесений з нагрудної відеокамери (а.с. 8), з якого встановлено, що ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції пройшла огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», який показав результат «проба позитивна 1,92% проміле алкоголю».

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 від 10.09.2024 (а.с. 35-36), вона 25 серпня 2024 року, близько 00 години 39 хвилин, не керувала автомобілем. Автомобіль стояв біля магазину коли до нього під`їхали працівники поліції. Вона підписала всі документи не читаючи.

З переглянутого у судовому засіданні відеозапису на двох DVD-R дисках, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, перенесених з нагрудної відеокамери (а.с. 8), не можливо встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, фактично автомобіль був припаркований біля кафе. При цьому, на вказаному відеозаписі не зафіксовано, що ОСОБА_1 визнає ту обставину, що вона керувала вказаним транспортним засобом, а працівниками поліції даної обставини не встановлено. Крім того, на не одноразовий виклик поліцейський в2 р2 б2 в м. Біла Церква та Білоцерківського району УПП у Київській області ДПП ОСОБА_3 не прибув.

Зважаючи на викладене та на те, що у відеозаписах з нагрудних камер працівників поліції, який є превентивним заходом виявлення або фіксування правопорушення, відсутній зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказані в протоколі час та місці, матеріали справи не містять інших достатніх та належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 25 серпня 2024 року, близько 00 години 39 хвилин, по вул. Лісовій в с. Сніжки, керувала автомобілем SEAT IBIZA, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння - суд з урахуванням пояснень останньої, критично відноситься до даних, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, як до доказу, оскільки з переглянутого у судовому засіданні відео встановлено, що працівник поліції, написав особисто пояснення від імені ОСОБА_1 , а потім зачитав їх вголос(02:06:54).

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Статтею ст. 130 КУпАП передбачено накладення стягнення у виді штрафу та обмеження у користуванні водійськими правами.

Як визначено пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, мають тлумачитись на її користь, а згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи все вищевикладене, беручи до уваги, що доказів, які б беззаперечно вказували на те, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом в час та місці, вказаних в протоколі, матеріали справи не містять, у відеозаписі з двох нагрудних камер працівників поліції, який є превентивним заходом виявлення або фіксування правопорушення, відсутній зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказані в протоколі час та місці, - суд, оцінивши наявні в даній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно останньої слід закрити.

Керуючись ст. 62 Конституції України, п. 1 ст. 247 ст. ст. 283-285, 287 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т. Н. Скороход