Справа № 215/1292/24
28 лютого 2024 року Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Коноваленко М.І., розглянувши матеріали, які надійшли з департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності притягався протягом року за ст.126 ч.4, ч.5 КУпАП,
за ознаками правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
15.02.2024 о 21:12 год. в м. Кривому Розі, Тернівському районі, по вул. Сергія Колачевського, біля будинку №24, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Lexus GS300, н.з. НОМЕР_2 , не маючи права керування таким ТЗ, та який повторно протягом року вчинив правопорушення за ч. 4 та ч.5 ст. 126 КУпАП. Правопорушення зафіксовано на нагрудний відеореєстратор 475230 та 475228. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.1 «а» ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, підтвердив обставини, викладені в протокорі про адміністративне правопорушення, визнає свою вину у скоєному.
Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 638796 від 15.02.2024 (а.с. 3), рапорт працівника поліції (а.с. 4), довідки адмінпрактики (а.с. 6,7), довідку згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 (а.с. 5), запис відеофіксації скоєння правопорушення (а.с. 8), приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Пунктом 2.1 «а» ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до п. 2.4 «а» ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
В частині 10 статті 15 ЗУ «Про дорожній рух» вказано, що забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Частиною 5 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, та керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Дослідивши докази, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 в скоєні даного правопорушення та необхідність накладення на нього стягнення у межах санкцій ч. 5 ст. 126 КУпАП, яка передбачає накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Згідно довідки встановлено, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами (а.с.- 5), тому він підлягає адміністративній відповідальності, як водій, який повторно протягом року керував транспортним засобом, будучи особою, яка позбавлена права керування таким транспортним засобом.
Також, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом засобом Lexus GS300, н.з. НОМЕР_2 , який відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 638796 від 15.02.2024, належить ОСОБА_2 , тобто не є приватною власністю правопорушника, тому суддя вважає за необхідне призначити адміністративне стягнення без вилучення транспортного засобу.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, якою встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно із ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде складати 605,60 грн. із розрахунку (3028*0,2).
Керуючись ст.ст. 40-1, 279, 280, 283, 308 КУпАП, -
У разі несплати штрафу в добровільному порядку, не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови, штраф стягується у порядку примусового виконання в подвійному розмірі, а також стягуються витрати на облік правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

СУДДЯ: