Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

7 травня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_1 - особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника Волошина М.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 7 грудня 2023 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 07.12.2023 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 30 жовтня 2023 року о 08 годині 40 хвилин ОСОБА_1 , який на вул. Князів Острозьких, 32/2 в м. Києві керував автомобілем "Peugeot" д/н НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що від огляду на стан сп`яніння він не відмовлявся і погодився його пройти, але пізніше, оскільки надає послуги таксі і була необхідність довезти пасажира по вже оплаченому договору перевезення. Також поліцейський не роз`яснив йому права і що відмова від огляду на стан сп`яніння - це окремий склад правопорушення, за яке настає адміністративна відповідальність. Крім того, вважає, що було порушено його право на захист при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи суді, адже згідно зі ст.268 КУпАП він має право користуватися допомогою адвоката.

Додатково звертає увагу, що його зовнішність регулярно викликає у поліцейських сумніви стосовно стану сп`яніння, у зв`язку з чим його постійно направляють для проходження оглядів, за результатами яких стану сп`яніння виявлено не було.

Враховуючи викладене, просить постанову судді скасувати і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, поважність причин пропуску якого мотивовано тим, що копію постанови отримано лише 31.01.2024 після неодноразових звернень до суду.

Вислухавши пояснення захисника Волошина М.К. і ОСОБА_1, які підтримали клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу і просили їх задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 06.02.2024, тобто з пропуском встановленого законом строку. ОСОБА_1 брав участь у розгляді справи в суді, проте у триденний строк, як це передбачено ст.285 КУпАП, копія постанови йому не вручалася і не висилалася. Для оприлюднення у Єдиному державному реєстрі судових рішень постанова була направлена 23.01.2024, надання загального доступу до неї забезпечено 24.01.2024, а копія вручена 31.01.2024, що підтверджується розпискою (а.с.15). Оскільки виготовлення апеляційної скарги потребує ознайомлення зі змістом прийнятого рішення і сама апеляційна скарга була подана без невиправданої затримки, строк оскарження постанови пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Слід не погодитися з доводами ОСОБА_1 про порушення його права на захист, оскільки участь захисника при складанні протоколу про адміністративне правопорушення законом не передбачена, а для того, щоб скористатися юридичною допомогою адвоката при розгляді справи в суді, ніяких перешкод у нього не було.

Не повинен був поліцейський роз`яснювати і те, що за відмову водія від огляду на стан сп`яніння настає адміністративна відповідальність. Обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачений пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, а відповідальність за відмову від огляду - статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Це закон та підзаконний акт оприлюднені, а тому відповідно до презумпції знання законодавства згідно з ч.2 ст.68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Свої висновки про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення суд обґрунтував даними у протоколі про адміністративне правопорушення, розпискою про відсторонення від керування транспортним засобом, записом портативного відеореєстратора поліцейського, а також поясненнями в суді першої інстанції, відповідно до яких ОСОБА_1 не заперечував, що відмовився від проходження огляду, оскільки надавав послуги з перевезення пасажирів.

Разом з тим, процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008. На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 була затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З наданих ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції документів вбачається, що його систематично зупиняють працівники поліції і направляють на огляд на стан наркотичного сп`яніння, який він проходив у Комунальному некомерційному підприємстві "Київська міська наркологічна клінічна лікарня "Соціотерапія" до складання цього протоколу про адміністративне правопорушення 23 жовтня 2023 року, і двічі - 9 і 11 листопада 2023 року після складання протоколу (а.с.24-32). За наслідками огляду ознак сп`яніння жодного разу виявлено не було.

Із запису портативного відеореєстратора поліцейського вбачається, і цими документами підтверджується, що підставою для направлення ОСОБА_1 на огляд слугувала не наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, а дані про притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів. Цим же записом підтверджується, що ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення, коли був зупинений поліцейськими.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові та стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Ці вимоги закону поліцейськими також виконано не було, оскільки формальне відібрання розписки про відсторонення від керування транспортним засобом та залишення транспортного засобу за певною адресою не є застосуванням цього засобу забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, що викликає обґрунтовані сумніви у наявності підстав для огляду та законності складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оскільки під час розгляду справи в апеляційному суді встановлено, що докази, які б доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення відсутні, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 7 грудня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 7 грудня 2023 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 /однієї тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн