ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2974/24 Номер провадження 33/814/751/24Головуючий у 1-й інстанції Січиокно Т. О. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Панченко О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Вірабяна Едгара Вачагановича подану в інтересах ОСОБА_1

на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 19 квітня 2024 року про адміністративні правопорушення, передбачені ст.122-4 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 19 квітня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та відповідно до ст. 36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605.60грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 12 березня 2024 року о 21:40 год, по вул. Героїв АТО, 86 в м. Полтава, керуючи транспортним засобом «Toyota Rav 4» д.н.з. НОМЕР_1 при повороті ліворуч на вул. М. Грушевського виконав маневр таким чином, що виїхав на смугу зустрічного руху, по якій рухався транспортний засіб «Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався від вул. Ціолковського в напрямку вул. Героїв Сталінграду внаслідок чого відбулося зіткнення, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.10.9 та п.2.10 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст.122-4 та ст. 124 КУпАП.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 19 квітня 2024 року, ОСОБА_1 через свого захисника адвоката Вірабяна Е.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні в залі суду щиро розкаявся у вчиненому правопорушенні, просив змінити оскаржувану постанову в частині накладення адміністративного стягнення змінивши позбавлення права керування транспортними засобами на штраф.

В судовому засіданні в залі суду ОСОБА_1 від заявленого його захисником адвокатом Вірабяном Е.В. клопотання про призначення у справі транспортно-трасологічної експертизи відмовився.

Мотиви суду

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2.10 Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні.

Суб`єктом правопорушення є фізично осудна особа, яка досягла шістнадцятирічного віку.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Відповідно до положень ст.124 КУпАП (в редакції чинній на час вчинення ДТП) адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна

Об`єктом правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП, є суспільні відносини в сфері власності, об`єктивна сторона передбачає обов`язкове настання наслідків у вигляді майнової шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна .

У свою чергу, апеляційний суд наголошує, що суд першої інстанції вірно встановив наявність у діях ОСОБА_1 вини як ознаки суб`єктивної сторони складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2 та ст.124 КУпАП.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з видом накладеного стягнення за порушення вимог ст.122-4 та ст.124 КУпАП з урахуванням положень ст. 36 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Так, в судовому засіданні в залі суду ОСОБА_1 не заперечував факт вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2 та ст.124 КУпАП та просив змінити оскаржувану постанову лише в частині накладення адміністративного стягнення змінивши позбавлення права керування транспортними засобами на штраф.

Згідно ст. 23, 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність та враховується мета адміністративного стягнення, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зі змісту постанови місцевого суду вбачається, що в ній відсутні належні обґрунтування та мотиви застосування судом першої інстанції щодо ОСОБА_1 саме такого виду адміністративного стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами з огляду на справедливий баланс між адміністративним проступком та мірою відповідальності.

Статтею 24 КУпАП зазначено, що обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року. Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Обставини, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, є проявом принципу індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Накладаючи адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1 з урахуванням ст. 36 КУпАП в межах санкції за ст. 122-4 КУпАП, суд першої інстанції не врахував відсутність обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , відсутність даних, які б характеризували останнього з негативної сторони, а також відсутність будь-яких претензій до ОСОБА_1 з боку потерпілого .

Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції застосував до ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік, яке, в даному випадку, є занадто суворим та не відповідає балансу відповідності між адміністративним проступком та застосованою за це мірою відповідальності.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 апеляційним судом враховується: відсутність даних, які б характеризували ОСОБА_1 з негативної сторони, відсутність даних про те, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної чи кримінальної відповідальності, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність та претензій з боку потерпілого, а також визнання ОСОБА_1 в судовому засіданні факту вчинення ним адміністративних правопорушень та щире його каяття.

Враховуючи встановлене, апеляційний суд уважає за необхідне змінити судове рішення в частині накладення адміністративного стягнення за ст.122-4 та ст.124 КУпАП, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, оскільки позбавлення права керування транспортними засобами в даному випадку є занадто обтяжливим і недоцільним.

У зв`язку з чим, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Вірабяна Едгара Вачагановича слід частково задовольнити, а постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 19 квітня 2024 року в частині накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення змінити.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Вірабяна Едгара Вачагановича задовольнити частково.

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 19 квітня 2024 року щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 122-2 та статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення змінити в частині накладання адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 ( три тисячі чотириста) грн.

В іншій частині постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 19 квітня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду О.О. Панченко