Справа № 676/8054/24
Номер провадження 3/676/2873/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2024 року м. Кам`янець-Подільський

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області Воєвідко Я.І., за участю секретаря судових засідань Дарманської О.О., потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні в залі Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області, що надійшли від батальйону патрульної поліції Кам`янець-Подільського району в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя по АДРЕСА_1 , непрацюючого, (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), за ст.124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

До Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від батальйону патрульної поліції Кам`янець-Подільського району в Хмельницькій області надійшов для розгляду протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №979409 від 15 листопада 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП.

Згідно протоколу, ОСОБА_2 о 14:31 год. 15 листопада 2024 року по вул. Григорія Сковороди, 45 в с. Мукша Китайгородська Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, керуючи автомобілем марки «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_2 , перед початком руху не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на перешкоду - ворота гаража, власником якого є ОСОБА_3 . В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.10.1, 2.3б ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та зазначив, що вину у вчиненому не визнає, просить суд закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні з обставинами справи викладеними в протоколі не погодилась та пояснила, що о 14:31 год. 15 листопада 2024 року вона приїхала додому по АДРЕСА_2 , заїхала на подвір`я та зачинила ворота. Через кілька хвилин почула гуркіт, вийшла з будинку і побачила, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , за кермом її автомобіля намагався виїхати, але через стан алкогольного сп`яніння, оскільки переплутав педалі і заїхав у ворота гаража. За вказаним фактом на розгляді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.1 ст.289 КК України за цих же обставин. Під час досудового розслідування повідомила, що автомобіль та інше майно не пошкоджене, претензій до останнього не має.

Суд, заслухавши пояснення потерпілої, вивчивши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №979409 від 15 листопада 2024 року, схему місця ДТП від 15 листопада 2024 року та інші матеріали справи, приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, Конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вимогами ч.1 ст.256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Крім того, згідно вимог ст.252 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Пунктом 2.3б ПДР України встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити та забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Згідно п.10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

З протоколу серії ААД №979409 від 15 листопада 2024 року та матеріалів справи вбачається, що дії ОСОБА_2 не спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. В матеріалах справи відсутні відомості про пошкодження гаражного приміщення або будь-якого іншого майна. З пояснень потерпілої ОСОБА_1 наданих в судовому засіданні, остання заперечила щодо спричинення їй завдано матеріальних збитків, претензій до ОСОБА_2 не має. Таким чином, матеріали справи не містять об`єктивних доказів на підтвердження складу адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП.

Суд також враховує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно до вимог ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Крім цього, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

При цьому суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п. 43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а тому, провадження у справі щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП необхідно закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Відповідно до вимог ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, тому підстави для стягнення з ОСОБА_2 судового збору, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.124, 245,247,251,252, КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду

Я.І. Воєвідко