ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2024 Справа №607/19520/24 Провадження №3/607/8239/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Мостецька А.А., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Управлінням патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції направлено в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 120046 та серії ЕПР1 №120053 від 30.08.2024 вбачається, що 29.08.2024 о 17 год 30 хв в м. Тернополі на перехресті вулиць 15 Квітня Київська, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «Ford Cargo», номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «Камаз», номерний знак НОМЕР_2 , самоскид, під керуванням водія ОСОБА_2 . При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження. ОСОБА_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, перемістив автомобіль та залишив місце події, чим порушив п. 13.1, 2.10 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП не визнав та пояснив, що він не був учасником дорожньо-транспортної пригоди.

Потерпілий у судовому засіданні не підтвердив обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме те, що саме водій ОСОБА_1 здійснив зіткнення з його автомобілем.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та потерпілого, оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП доказуванню підлягають: факт того, що особа є учасником ДТП; факт порушення учасником ДТП правил дорожнього руху; факт спричинення пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; причинний зв`язок між фактом порушення особою правил дорожнього руху та наслідками, що настали.

При цьому слід зазначити, що стаття 124 КУпАП за своїм змістом є бланкетною нормою, оскільки відсилає до Правил дорожнього руху, тому суд під час розгляду матеріалів справи повинен встановити чи порушив водій пункти Правил дорожнього руху, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, та чи призвело таке порушення Правил дорожнього руху до спричинення пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Так, згідно з п. 13.1 Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями статті 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи суд враховує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП і не може бути перекладено на суд.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, долучено наступні докази: протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 120046 та серії ЕПР1 №120053 від 30.08.2024; схему місця ДТП, яка сталася 29.08.2024 о 17 год 30 хв в м. Тернополі по вул. 15 Квітня-Київська-Стуса; письмові пояснення ОСОБА_2 від 29.08.2024; рапорт інспектора роти № 1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП від 29.08.2024; протокол огляду транспортного засобу «Ford Cargo», номерний знак НОМЕР_1 від 30.08.2024; письмові пояснення ОСОБА_1 від 30.08.2024; довідку УПП в Тернопільській області ДПП від 02.09.2024 про те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

Однак, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення документи, на переконання суду, не підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, оскільки не містять належних, достовірних та достатніх доказів, які б підтверджували факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, що є обов`язковою умовою для притягнення особи до відповідальності за статтею 124 КУпАП.

Так, надаючи оцінку доданій до протоколу схемі місця ДТП, слід зазначити, що процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 (далі - Інструкція).

Відповідно до положень пунктів 1 та 4 розділу ІХ Інструкції, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються схема місця ДТП (додаток 8), яку підписують учасники ДТП та поліцейський, а також показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності).

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 120046 від 30.08.2024, у ньому зазначено про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 29.08.2024 о 17 год 30 хв. в м. Тернополі на перехресті вулиць 15 Квітня Київська, за участі двох автомобілів, а саме: «Ford Cargo», номерний знак НОМЕР_1 та самоскид «Камаз», номерний знак НОМЕР_2 , проте у доданій до протоколу схемі ДТП вказано лише про один транспортний засіб, який причетний до ДТП, а саме самоскид «Камаз», номерний знак НОМЕР_2 , у зв`язку з чим наведені у вказаній схемі відомості не відповідають даним, наведеним у протоколі серії ЕПР1 № 120046 від 30.08.2024, складеному щодо ОСОБА_1 , через що не може братись судом до уваги, як належний та допустимий доказ вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Крім того, наявні у матеріалах справи письмові пояснення ОСОБА_2 від 29.08.2024 та ОСОБА_1 від 30.08.2024, суд до уваги не бере, оскільки вказані особи були допитані безпосередньо в судовому засіданні та надали свої пояснення щодо події, викладеної у протоколах про адміністративне правопорушення, заперечивши обставини викладені у протоколі.

При цьому слід зазначити, що приймаючи рішення по справі, суд повинен спиратися лише на ті показання, які були отримані безпосередньо в залі суду під час проведення допиту особи, адже показання свідка - це одне з найважливіших джерел доказів в адміністративному процесі, з якого суд одержує відомості про наявність чи відсутність обставин, які мають значення для вирішення справи.

Щодо доданого до протоколу рапорту працівника УПП в Тернопільській області ДПП від 29.08.2024, то вказаний документ також не підтверджує факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, оскільки не є належними доказами у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності, так як відносяться виключно до внутрішніх службових документів органів Національної поліції.

Надаючи оцінку наявному у матеріалах справи протоколу огляду транспортного засобу «Ford Cargo», номерний знак НОМЕР_1 від 30.08.2024, суд враховує, що у вказаному протоколі зазначено про те, що зовнішніх пошкоджень не виявлено, а відтак жодних даних, на основі яких суд міг би встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість ОСОБА_1 в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, такі не містять.

Будь-яких інших відомостей, які б доводили факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди, матеріали справи не містять.

За наведеного, сам по собі складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, не може бути визнаний єдиним належним та допустимим доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, в частині підтвердження факту вчинення особою певних діянь, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а викладені у ньому обставини повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Таким чином, оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, враховуючи пояснення потерпілого, суд дійшов до висновку, що в судовому засіданні факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, свого підтвердження не знайшов.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, яка притягується до відповідальності, і лише в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів. Суд не має збирати з власної ініціативи докази, позаяк в протилежному випадку суд згідно із ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може бути визнаний безстороннім.

Згідно з ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом матеріалами справи, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 поставленого йому у провину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №120053 від 30.08.2024 порушення вимог пункту 2.10(а) Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 122-4 КУпАП, суд враховує те, що диспозиція вказаної норми передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Так, відповідно до пункту 2.10 (а) ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні.

При цьому із урахуванням того, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП в судовому засіданні не доведена, вина особи не встановлена, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а тому провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 122-4 КУпАП також підлягає закриттю через відсутність складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяА. А. Мостецька