Провадження 3/522/7045/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Шенцева О.П., розглянувши матеріали, які надійшли 29.08.2024 року з управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 11.08.2024 року о 13 год. 40 хв. у м. Одеса по вул. Торгова, 8 ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи діючого посвідчення водія відповідної категорії «А», що було вчинено повторно протягом року (а саме постанова серії ЕПР1).

Зазначена подія була зафіксована та кваліфікована як порушення п. 2.1а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КпАП України.

У судове засідання 25.09.2024 року, ОСОБА_1 з`явився, вину визнав, просив розстрочити виконання постанови на 6 місяців.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 5 ст. 126 КУпАП, з наступних підстав.

Як вбачається з протоколу, до адміністративної відповідальності притягається особа, якій на момент вчинення правопорушення виповнилось 16 років.

Відповідно до ст. 270 КУпАП інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визначається і діє принцип верховенства права.

Хоча у КУпАП і відсутнє визначення поняття неповнолітні, але ст. 13 цього ж кодексу передбачає відповідальність неповнолітніх, до яких, як можна зрозуміти, відносять осіб віком від 16 до 18 років. Своєрідність неповнолітніх як спеціального суб`єкта адміністративної відповідальності, передусім, полягає у тому хронологічному віці, який обумовлює психічний та фізіологічний розвиток особистості, набуття нею певних знань, навичок та вмінь, що дає змогу усвідомлювати суспільну небезпечність своїх дій та керувати ними.

Істотного значення для захисту прав та інтересів неповнолітнього правопорушника набуває можливість участі його батьків або законних представників при першому поясненні та складанні протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому існує потреба у визначенні процедури залучення батьків неповнолітнього до участі у провадженні у справі - повідомлення батьків неповнолітнього правопорушника або інших осіб в якості його законних представників та виклик для складання протоколу або залучення їх у якості законних представників, можливість участі яких передбачена ст. 270 КУпАП. Однак, в порушення вимог ст. 270 КУпАП поліцейський, встановивши, що ОСОБА_1 , на час вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення був неповнолітнім, не забезпечив участь його законного представника чи захисника, під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, хоча в цьому випадку зобов`язані були такі дії вчинити, шляхом повідомлення і залучення до справи захисника та його батьків - законних представників, як того вимагають загальні положення норм права як національного так і міжнародного, зокрема Конвенції ООН про права дитини, що регламентують захист прав дитини, а також особливість порядку притягнення неповнолітніх до відповідальності за вчинення правопорушення.

Відтак, докази по справі відносно неповнолітнього, здобуті поліцейським з порушенням вимог ст.ст.245,270 КУпАП, а саме без участі законного представника чи захисника, тобто з порушенням юридичних гарантій захисту прав і законних інтересів неповнолітнього, а тому, є недопустимими.

Оскільки всі матеріали у даній справі були здобуті працівниками поліції з порушенням вимог ст. ст.245,270 КУпАП, а саме без участі законного представника чи захисника неповнолітнього ОСОБА_1 тобто з порушенням права на захист останнього, то всі зібрані по справі докази в обґрунтування винуватості неповнолітнього у вчиненні правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП- є недопустимими.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення, не зазначено свідків скоєного правопорушення.

Сам по собі протокол, що складений працівником поліції, не може бути джерелом доказів, а додана копія рапорту не містить жодного доказу на підтвердження обставин, викладених у протоколі.

Інших доказів, які б свідчили про порушення неповнолітнім ОСОБА_1 положень ч. 5 ст. 126 КУпАП, які можуть бути визнані судом належними і допустимими, не надано.

Більш того, як слідує з долученого до матеріалів справи заяви та рапорту від 12.08.2024 року, поліцейським УПП в Одеській області ОСОБА_2 було допущено недолік, а саме у вищезазначеному протоколі було вказано 5 частину, що не є дійсним. В зв`язку з чим, просив внести зміни до БО ІПНП «Армор», а саме протоколу серії ЕПР1 № 110683, розглядати за статтею ст. 126 ч. 2 КУпАП.

Отже, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 110683 та доданих до нього матеріалів неможливо встановити, що ОСОБА_1 дійсно було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та відповідно не можливо встановити, за якою саме статтею притягається особа до відповідальності.

Так, частиною п`ятою статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті, зокрема за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає також додаткове покарання у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

Доказів повторності керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять. Також матеріали не містять відеозапис з портативного відеореєстратора поліцейського чи/або з бодікамер поліцейського, з якого вбачалося б, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи права керування.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - відсутність події і складу адміністративного правопорушення. У зв`язку з наведеним, суддя вважає необхідним провадження по справі щодо неповнолітнього ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП через невідповідність кваліфікації вчиненого діяння, а також через недопустимість доказів в обґрунтування його винуватості у вчиненні вказаного правопорушення, у зв`язку з отриманням їх з порушенням права неповнолітнього на захист.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.245,247,270, 283,284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду.

Суддя