СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/7517/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Горбенко Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Головного управління ДПС у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

громадянина України, що проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Протоколу №4289 про адміністративне правопорушення від 23 вересня 2024 року - громадянин ОСОБА_1 вчинив правопорушення: порушення порядку проведення розрахунків, а саме: порушення порядку провадження господарської діяльності (без державної реєстрації як суб`єкта господарювання у порядку, визначеному законом), чим порушено ч. 1 ст. 58 Господарського кодексу України від 16 січня 2003 року №436-ІV із змінами, зафіксовано актом бланк №011324.

Таким чином встановлено, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Дата, час і місце вчинення порушення з 06.04.2024 року по 22.07.2024 року.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, надав суду свої письмові пояснення в котрих зазначив, що йому зателефонував знайомий для того, щоб його знайомому допомогти в пошуку інформації щодо привезення авто із США. ОСОБА_1 знайшов зазначену інформацію та передав знайомому за що отримав винагороду на особисту картку, після чого цією справою не займався, це було одноразово. В той момент він ще не був фізичною особою-підприємцем. Влітку вже почав працювати як ФОП та надавати інформацію на постійній основі, сплачувати податки. Зазначив, що до реєстрації як ФОП дію вчинив одноразово, а після реєстрації фізичною особою-підприємцем робить це систематично.

Також просив звернути увагу, що зафіксовані в протоколі порушення відбулись в квітні 2024 року, тому строк для притягнення до адміністративної відповідальності сплив.

На підставі викладеного вказав, що з порушенням, викладеним в протоколі не згоден та вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення.

Згідно вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі статтею 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктивна сторона даного правопорушення, а саме провадження господарської діяльності, виражається в таких формах: без державної реєстрації як суб`єкта господарювання; без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом; без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону; у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії; без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

В абз. 2 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» зазначено, що здійснення фізичною особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, чи зареєстрованими юридичними особами та суб`єктами підприємництва - фізичними особами діяльності, що містить ознаки підприємницької та яка підлягає ліцензуванню, або здійснення без ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, за умови, що отриманий доход не становить великого розміру, складу злочину, передбаченого ст. 202 КК, не утворює, а є адміністративним правопорушенням, передбаченим, зокрема, відповідно ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення, в залежності від його об`єктивної сторони можуть бути як фізичні, так і юридичні особи, в тому числі й фізичні-особи підприємці.

Відповідно до ст. 42 ГК України, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

За змістом ч. 1 ст. 58 ГК України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 23 вересня 2024 року ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП за порушення порядку провадження підприємницької діяльності, що полягає у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучені наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення від 23 вересня 2024 року;

- акт (довідку) фактичної перевірки від 23.09.2024 року №011324 відповідно до якого в ході перевірки встановлено, зокрема: ФОП ОСОБА_1 зареєстрований в державних органах підприємцем з 20.08.2024 року. Під час перевірки встановлено факт надання консультативних послуг громадянином ОСОБА_1 та отримання за них коштів у сумі 40 280,00 грн. без державної реєстрації як суб`єкта господарювання в період з 04.2024 року по 07.2024 року;

- копію паспорта громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- копію картки платника податків на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 23.09.2024 року.

Суд зауважує, що наданих суду доказів недостатньо для встановлення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки у матеріалах справи відсутні докази, які б підтвердили факт отримання ОСОБА_1 коштів у сумі 40 280,00 грн. за надання консультативних послуг. Таким доказом могла б бути, зокрема, але не виключно, виписка по банківському рахунку, платіжна інструкція тощо.

Також суд звертає увагу, що з метою визначення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУПАП, необхідно встановити всі характеризуючи ознаки підприємницької діяльності, основними з яких є: самостійність, ініціативність та систематичність.

При цьому, чітких кількісних критеріїв систематичності (тобто, скільки разів потрібно зайнятися діяльністю для того, щоб вона вважалася підприємницькою) законодавством не встановлено. Разом з тим, пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3, від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, незалежно від наявності/відсутності мети отримання прибутку, господарською діяльністю є виготовлення, реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг, що здійснюється безпосередньо особою, на власний ризик, самостійно (ініціативно) та систематично.

Саме у разі здійснення такої (господарської) діяльності та реалізації господарської компетенції особи визнаються суб`єктами господарювання та підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку як юридична особа чи фізична особа підприємець. За відсутності в діяльності особи ознак самостійності (ініціативності) та систематичності, а також господарської компетенції відсутні підстави для висновку про її господарський характер, а отже, і про обов`язок особи зареєструватись як суб`єкт господарювання.

При цьому, складаючи протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП уповноважена особа зобов`язана довести наявність таких ознак у діях особи, тобто наявність усіх ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбачених диспозицією вказаної статті.

Суд встановив відсутність належних, допустимих, а також достатніх доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) здійснював вказану діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, через що наявні у матеріалах справи докази не є достатніми для беззаперечного встановлення факту скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25).

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 164, 247, 283-285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.О.Горбенко