ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/1688/24 Номер провадження 33/814/867/24Головуючий у 1-й інстанції МАХАНЬКОВ О. В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

За участю секретаря Дороженка Р.Г.,

Захисника-адвоката Гонтара В.М.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Гонтара Валерія Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 квітня 2024 року,

ВСТАНОВИВ :

Постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 квітня 2024 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді 120 годин суспільно корисних робіт.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 не сплатив аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, при примусовому виконанні виконавчого листа №524/4356/17, виданого 24.01.2018 Автозаводським районним судом м. Кременчука, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 74067,74 грн, за період з 08.07.2017 по 0-1.04.2024, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник Гонтар В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі вказує, що протокол відносно ОСОБА_1 було складено без участі останнього, без дачі ним будь яких пояснень з приводу заборгованості. Про дату складання протоколу він також не був повідомлений.

Вказує, що матеріали справи не містять доказів щодо свідомого ухилення боржника від сплати аліментів, оскільки не містять відомостей про направлення державним виконавцем повідомлення про існування заборгованості та її розміру.

Вважає, що вказані порушення ставлять під сумнів законність складеного протоколу та виключають висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 .

Одночасно захисником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що розгляд справи відбувся без належного повідомлення та участі Давиденка АА. Копію постанови останній не отримував, а про існування судового рішення про притягнення його до відповідальності дізнався з інформації ЄДРСР.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, приходжу до наступного висновку.

Так, з матеріалів справи вбачається, що справа розглянута судом без участі правопорушника. Копія постанови суду від 19.04.2024 направлена на адресу ОСОБА_1 22.04.2024, проте була повернута на адресу суду 15.05.2024 з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Тобто, матеріали справи не містять доказів своєчасного отримання та можливості оскаржити постанову суду у визначений 10 -ти денний строк, а тому слушними є доводи щодо ознайомлення з текстом постанови з Єдиного реєстру судових рушень, поза межами визначеного законодавством строку на оскарження, що свідчить про поважність його пропуску.

За вказаних обставин, строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, як пропущений з поважних причин.

Перевіряючи матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінюючи викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, у відповідності до приписів статті 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх складових складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначена суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції статті 183-1 КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183-1 КУпАП несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.

Судом вірно встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення №4 від 02.04.2024 ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, оскільки не сплатив аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, при примусовому виконанні виконавчого листа №524/4356/17, виданого 24.01.2018 Автозаводським районним судом м. Кременчука, що призвело до виникнення заборгованості, в сумі 74067,74 грн, за період з 08.07.2017 по 01.04.2024.

Як зазначалося вище, несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме зазначеним протоколом, копією здійсненого в межах виконавчого провадження розрахунку заборгованості на суму 74064,74 грн., копіями повідомлень, виклику до ВДВС, копіями постанов про встановлення тимчасового обмеження у праві керування ТЗ, полювання, виїзду за кордон, користування вогнепальною мисливською зброєю.

Так, з наданого розрахунку заборгованості вбачається наявність останньої в сумі 74064,74 грн, що перевищує суму платежіва за 6 місяців та є кваліфікуючою ознакою адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Вищевказані висновки суду першої інстанції знайшли своє підтвердження при перегляді апеляційної скарги та не були спростовані апелянтом.

Доводи апеляційної скарги про те, що боржник ОСОБА_1 не повідомлявся державним виконавцем щодо відкритого виконавчого провадження та існуючої заборгованості спростовуються матеріалами виконавчого провадження, а відтак на увагу не заслуговують.

Так, під час розгляду справи в апеляційному суді, з метою з`ясування обставин справи та перевірки доводів апеляційної скарги, було витребувано з Автозаводського ВДВС м. Кременчука копію виконавчого провадження щодо примусового стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 .

З наданих матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про відкрите виконавче провадження з приводу примусового виконання судового рішення про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , 23.01.2011.

Його як боржника неодноразово викликав державний виконавець, про те зазначені виклики були проігноровані.

Постановами від 13.04.2020 державним виконавцем стосовно боржника ОСОБА_1 були встановлені тимчасово обмежуючі заходи у праві керування транспортним засобом, у праві полювання та обмеження у праві виїзду за межі України.

Крім того, матеріалами справи доводиться що ОСОБА_1 як боржник особисто під підпис отримав у відділі ДВС 03.11.2021 розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, що свідчить про його обізнаність щодо відкритого виконавчого провадження та наявності боргу про аліментах, визначеного державним виконавцем, який він в передбаченому законом порядку до суду не оскаржував.

Зазначені обставини повністю спростовують твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не знав про відкрите виконавче провадження, в межах якого державним виконавцем здійснюються примусові заходи по виконанню судового рішення та наявна заборгованість з аліментів, розмір якої він не оспорював.

У зв`язку з систематичною несплатою аліментів та відповідно постійним збільшенням її розміру, ОСОБА_1 направлялось запрошення до виконавчої служби для дачі пояснень, яке було повернуто за «закінченням терміну зберігання».

Також відхиляються апеляційним судом доводи скарги по те, що державний виконавець не ознайомлював боржника з протоколом про притягнення його до відповідальності та не пропонувалось надати з цього приводу особисті пояснення.

Так, зібраними по справі доказами доводиться, що боржник викликався для дачі пояснень, про те до державного виконавця не з`явився, також на його адресу направлявся сам протокол про притягнення до відповаідальності. Зазначене доводиться інформацією з Укрпошти та повідомленням про те, що направлена державним виконавцем кореспонденція повертається адресату за закінченням терміну зберігання.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення про наявність в діях боржника ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183 КУпАП.

При цьому суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що як пом`якшують, так і обтяжують відповідальність останнього за вчинене правопорушення, та наклав мінімальне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 183-1 КУпАП у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 годин.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до незгоди апелянта з постановою суду першої інстанції та спрямовані на уникнення правопорушником покарання за скоєне ним правопорушення.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про поновлення строку задовольнити.

Поновити захиснику Гонтару Валерію Миколайовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 квітня 2024 року як пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу захисника Гонтара Валерія Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна