ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №337/68/24 Головуючий в 1 інст.Котляр А.М.
Провадження №33/807/757/24 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2024 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Буділки П.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього - адвоката Буділки П.В. на постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 21 серпня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, студента, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, 29 грудня 2023 року о 23-05 годині, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом DAEWOO LANOS реєстраційний номер НОМЕР_1 по пр.Інженера Преображенського в м.Запоріжжі, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Буділка П.В. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, оскільки сів за кермо для того, щоб привезти таблетки хворому батьку, який потребував негайної допомоги

Сторона захисту звертає увагу на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_2 про те, що препарат Небівол-Тева прописаний йому лікарем, а інші препарати не є ефективними.

Також, вказує на те, що суд не взяв до уваги зауваження адвоката про те, що препарат Небівол-Тева є: сильнодіючим, його неможливо купити після настання комендантської години, та є препаратом для лікування серцевої недостатності.

Наголошує, що суд самостійно визначив, що лікування ОСОБА_2 було можливо іншими препаратами, що порушує права пацієнта та виходить за межі компетентності суду першої інстанції.

Вважає, що суд зробив невмотивований висновок про те, що загрозу життю ОСОБА_2 можна було усунути іншими засобами, використовуючи швидку медичну допомогу.

Заслухавши аргументи захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Буділки П.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД від 30 грудня 2023 року, в якому зазначено, що 29 грудня 2023 року о 23-05 годині, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом DAEWOO LANOS реєстраційний номер НОМЕР_1 по пр.Інженера Преображенського в м.Запоріжжі, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння;

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- у направленні на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29 грудня 2023 року;

- у висновку №11970 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху від 30 грудня 2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №4 УПП в Запорізькій області ДПП сержанта поліції Морозова К., згідно з яким, останній доповідає, що 29 грудня 2023 року під час патрулювання в Хортицькому районі м.Запоріжжя у складі екіпажу "Хижак-702" спільно з лейтенантом поліції Мирошниченко А.В. за адресою: м.Запоріжжя, Хортицький район, проспект Інженера Преображенського буд.15, було зупинено транспортний засіб Daewoo Lanos д.н.3. НОМЕР_2 під керування водія ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Під час спілкування у останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що відповідає обстановці; виражене тремтіння пальців рук.) Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу водій ОСОБА_1 відмовився. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №11970 від 30 грудня 2023 року. Стосовно водія ОСОБА_1 було складено протокол серії ААД №512437 за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення вимог п.2.9.а ПДР України. Вилучено ПВ:ВХІ201266. Видано ТД:ТЗ 031759. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонено. Про повторність попереджено. Транспортний засіб припаркований без порушень ПДР. Дана подія фіксувалася на бодікамеру №470378,470375.

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

Як убачається з оскаржуваної постанови, у судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 29 грудня 2023 року він взяв у батька машину та поїхав до знайомого у Хортицький район м.Запоріжжя. Там він припаркував автомобіль та випив два келихи пива. Збирався на ніч залишитись у товариша. О 23 годині йому зателефонував батько та повідомив, що йому терміново потрібні таблетки від тиску, які залишились в автомобілі, попросив їх привезти. Він не сказав батьку, що вже випив пива. Оскільки він не відчував стан сп`яніння, то поїхав на автомобілі у Комунарський район, де його чекав батько. По пр.Інженера Преображенського його зупинили працівники поліції, оскільки вже почалась комендантська година. Йому запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер або у лікарні. Він погодився пройти огляд у лікаря. В лікарні він пройшов огляд, результат приладу газоаналізатора показав результат 0,56%, лікар склав висновок про те, що він перебуває у стані сп`яніння. Вважає себе невинуватим, оскільки сів за кермо для того, щоб привезти таблетки хворому батьку, який потребував негайної допомоги.

Захисник-адвокат Буділка П.В. в ході розгляду справи в суді першої інстанції просив суд звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, вказуючи на те, що ОСОБА_3 діяв у стан гострої необхідності. Мотивував свою позицію тим, що у ОСОБА_3 була виявлена невелика ступінь сп`яніння. Іншої можливості доставити ліки хворому батьку не було, оскільки аптеки вже були зачинені. Раніше ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності не притягався. Пояснив, що в країнах Європи станом алкогольного сп`яніння вважається перевищення допустимого рівню алкоголю в крові більше, ніж 0,5 проміле.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції за клопотанням сторони захисту в якості свідка було заслухано ОСОБА_2 , який надав пояснення про те, що 29 грудня 2023 року його син ОСОБА_1 взяв його автомобіль Ланос та поїхав до друга в Хортицький район м.Запоріжжя. Пояснив, що увечері у нього піднявся тиск, а таблетки, які йому призначив лікар, залишились в автомобілі. Аптеки вже не працювали. Він зателефонував сину та попросив привезти терміново таблетки. Він не знав, що син вже випив пиво.

При апеляційному розгляді захисник-адвокат Буділка П.В. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та додатково зазначив, що у ОСОБА_1 було встановлено незначний рівень алкоголю - 0,56 проміле. Вказав про те, що ОСОБА_3 діяв у стан крайньої необхідності, оскільки він доставляв ліки хворому батьку.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника-адвоката Буділки П.В., та заявлені стороною захисту при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Обставини, на які посилається сторона захисту в своїй апеляційній скарзі, перевірялися судом першої інстанції та на ці доводи надано змістовну та вмотивовану відповідь.

Суд обґрунтовано вказав про те, що батько ( ОСОБА_1 ) - ОСОБА_2 , у разі раптового погіршення здоров`я, мав можливість звернутись до швидкої допомоги, яка працює цілодобово та надає екстрену допомогу безкоштовно, тобто загрозу здоров`я можливо було усунути іншими засобами.

З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.

Окрім того, з долученого до протоколу відеозапису події встановлено, що в цьому випадку дії ОСОБА_1 неможна вважати вчиненими в умовах крайньої необхідності, оскільки при спілкуванні з працівниками поліції ОСОБА_1 жодного разу не повідомляв поліцейським про те, що його батько потребував невідкладної медичної допомоги, а навпаки останній не виражав жодної стурбованості та спокійно відповідав на запитання працівників поліції, пояснюючи при цьому, що він прямував з Бабурки на Космос, оскільки підвозив колег-рятувальників.

Відповідно до вимог ст.18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному, або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо завдана шкода є меншою, ніж відвернена шкода.

Таких обставин в цій справі не встановлено.

Отже, версію сторони захисту щодо обставин справи суд не приймає з наведених вище підстав.

Доказів на спростування висновків суду першої інстанції стороною захисту не надано.

Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а доводи сторони захисту про протилежне є безпідставними та суперечать матеріалам справи.

В свою чергу, згідно з положеннями п.2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

У зазначеному протоколі міститься підпис самого ОСОБА_1 без жодних зауважень.

Порушень з боку поліцейських, які б тягли за собою визнання доказів недопустимими, не убачається.

Всі докази, додані до протоколу, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.

Достовірність цих доказів стороною захисту у встановленому законом порядку не спростовано.

Даних про те, що ОСОБА_1 оспорював відомості, зазначені у протоколі, в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.

Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

При дослідженні матеріалів справи, серед іншого і при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Буділки П.В. залишити без задоволення.

Постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 21 серпня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 337/68/24