Сарненський районний суд
________________________________________________________________
Справа № 572/1206/24
Провадження №3/572/644/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2024 року

Суддя Сарненського районного суду Рівненської області ВЕДЯНІНА Т.О., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП в Рівненській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючий,

права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП роз`яснені,

за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до протокола про адміністративне правопорушення від 17 березня 2024 року цього ж числа о 01 годині 15 хвилин ОСОБА_2 в м.Сарни, вул.Степана Бандери, керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ E 220 CDI, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження медичного огляду та визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_2 вину у вчиненні вказаного правопорушення заперечує, зазначає, що за обставин, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення не керував транспортним засобом.

Згідно із фабулою ч.1 ст.130 КУпАП - відповідальність за вказаною нормою наступає при керуванні транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само при відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Із протоколу про адміністративні правопорушення від 17 березня 2024 року вбачається, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу відмовилась, через що його дії кваліфіковані працівниками УПП за ч.1 ст.130 КУпАП. Одночасно сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Таким чином, обставини, вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, мають доводитись іншими доказами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Отже, суд оцінює виключно докази, які в даному випадку надані до матеріалів справи.

На доведення вини останнього суду надані відповідний акт та направленням про відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі.

Обставини, за яких були виявлені правопорушення, зафіксовані на відеозапису, долученого на CD-диску, однак, в ході дослідження вказаного доказу не встановлено факту зупинки працівниками поліції ОСОБА_2 під час керування ним транспортним засобом, отже, позиція особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не спростована.

Так, відеозапис розпочинається із спілкування працівника поліції із особою, яка перебуває біля транспортного засобу, що знаходиться в статичному стані на узбіччі.

Якість відеозапису не дозволяє відтворити зміст розмови, яка відбувалась між поліцейським та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Отже, відповідно до наведених вище норм може бути притягнутим до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП виключно водій транспортного засобу (водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії п.1.10 Правил дорожнього руху).

Доказів того, що ОСОБА_2 саме керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції під час цього, суду не надані.

Крім цього, відповідно до матеріалів справи, а саме : рапорту поліцейського роти №5 батальйону УПП в Рівненській області ДПП підставою для зупинки транспортного засобу було перебування ОСОБА_2 в громадському місці під час комендантської години.

Отже, як встановлено із матеріалів справи працівниками поліції не було встановлено, задокументовано та доведено фактів порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про національну поліцію» давали б право працівникам поліції на зупинку транспортного засобу, через що вимоги посадової особи поліції до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності щодо пред`явлення документів є неправомірними.

Вказана позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 15 березня 2019 року у справі N 686/11314/17, адміністративне провадження N К/9901/15541/18.

Таким чином, навіть в разі керування ОСОБА_2 транспортним засобом за обставин, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення (що не знайшло підтвердження), правових підстав для зупинки транспортного засобу, а відтак, для вимоги про проходження останнім огляду на стан сп`яніння, у працівників поліції не було.

Згідно із п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в тому числі, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведені вище обставини, а саме : наявність певних сумнівів у доведеності вини особи, що притягується до адміністартивної відповідальності, що має тлумачитись судом на коритсь цієї особи, відсутність правових підстав для зупинки транспортного засобу провадження у цій справі слід закрити у зв`язку із відсутністю в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. ст.283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 04 лютого 2020 року повернути власнику, ОСОБА_2 .

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя