Провадження №: 3/336/6254/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Арихдам Кедабекського району Азербайджан, який не працює, проживає (згідно протоколу) за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст.ст. 124,122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

07.10.2024 в провадження судді Звєздової Н.С. надійшли справи про адміністративне правопорушення: №336/9987/24 (провадження № 3/336/6254/2024) за ст.124 КУпАП та №336/9989/24 (провадження № 3/336/6255/2024) за ст.122-4 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 .

Постановою суду від 08.10.2024 вказані справи об`єднана в одне провадження.

Так, 25.09.2024 о 05.47 годині в м. Запоріжжя, Шевченківський район, пр. Моторобудівників, буд.62, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mercedes-Benz citan, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час руху заднім ходом, не впевнився в безпеці своїх дій та скоїв наїзд на припаркований позаду автомобіль Peugeot 107, реєстраційний номер НОМЕР_3 (власник ОСОБА_2 ). В результаті ДТП транспорті засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.9 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №13676 від 25.09.2024, 25.09.2024 о 05.47 годині в м. Запоріжжя, Шевченківський район, пр. Моторобудівників, буд.62, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mercedes-Benz citan, реєстраційний номер НОМЕР_2 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10 а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав свою провину у вчиненні ДТП, проте заперечував щодо того, що він умисно залишив місце ДТП. Пояснив суду, що виїжджаючи заднім ходом, не замітив, як зачепив транспортний засіб, що стояв позаду, а відтак поїхав, не підозрюючи про те, що сталася ДТП. Просив закрити провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного правопорушення. Надав відповідну заяву.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст.251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша статті 9 КУпАП).

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.10.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №136478 від 25.09.2024, в якому правильно кваліфіковано та зафіксований факт порушення ОСОБА_1 п.10.9 ПДР України та вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП;

- схемою місця ДТП від 25.09.2024;

- карткою обліку адміністративного правопорушення від 25.09.2024;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 25.09.2024, відповідно до яких «приїхав до АТБ, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 62. Купивши продукти, вийшов на вулицю і побачив, що автомобіль схожий на VW Caddy білого кольору здавав назад і правою частиною заїхав у мій автомобіль о 05.47 год. 25.09.2024, та зробивши розворот, поїхав по дорозі зустрічного руху у сторону Мотор-Січ та мабуть завернув наліво на вул. Брюллова»;

- письмовими поясненнями та ОСОБА_1 від 25.09.2024, відповідно до яких він «знаходився за адресою АДРЕСА_2 , виїжджав з паркувального місця, поруч були припарковані інші авто. Якихось звуків удару або наїзду я не почув, тому на місці не лишився та поїхав далі по своїм справам. Про те, що я став учасником ДТП дізнався від працівників поліції. Наміру уникнути адміністративної відповідальності не мав. Від органів поліції не переховувався»;

- реєстраційної карткою ТЗ;

- архівом адмінправопорушень;

- фототаблицею пошкодження транспортних засобів;

- заявою від 08.10.2024 про визнання вини.

Згідно п.2.3 «б» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Аналізуючи надані суду матеріали, суд вважає, що в судовому засіданні був підтверджений факт недотримання ОСОБА_1 вимог пунктів 2.3 «б» та п.10.9 ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобівMercedes-Benz citan, реєстраційний номер НОМЕР_2 та Peugeot 107, реєстраційний номер НОМЕР_3 , чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Щодо вчинення правопорушення, передбачено ст.122-4 КУпАП, то суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.122-4 КУпАП, особа несе відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як слідує із матеріалів справи, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №13676 від 25.09.2024, «25.09.2024 о 05.47 годині в м. Запоріжжя, Шевченківський район, пр. Моторобудівників, буд.62, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mercedes-Benz citan, реєстраційний номер НОМЕР_2 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10 а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.122-4 КУпАП».

До протоколу про адміністративне правопорушення додані наступні документи:

-копія протоколу серії ЕПР1 №13678 від 25.09.2024 про вчинення ОСОБА_1 , правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП;

- копії схеми ДТП від 25.09.2024; картки обліку адміністративного правопорушення від 25.09.2024; письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 25.09.2024; реєстраційної картки ТЗ; архіву адмінправопорушень та фототаблиці пошкодження транспортних засобів.

Підстави сумніватися у твердженнях ОСОБА_1 , в тому, що він не звернув увагу на те, що здійснив зіткнення з автомобілем потерпілого (не замітив цього зіткнення) у суду відсутні, оскільки доказів на спростування доводів останнього суду не надано.

Аналізуючи та оцінюючи усі надані зазначені докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, не доведена належними, допустимими та достатніми доказами, виходячи із такого.

Протокол про адміністративне правопорушення та наявні у справі матеріали не містять відомостей, які би вказували на наявність умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, а саме про те, що ОСОБА_1 усвідомлював те, що він є учасником дорожньо-транспортної пригоди та пошкодив транспортний засіб, після чого умисно (задля уникнення відповідальності) покинув місце ДТП. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 умисно залишив місце пригоди.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Таким чином наявні підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній прямий умисел на залишення місця транспортної пригоди з умислом навмисного уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а відтак в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Згідно зі ст. 33 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності, скоїв правопорушення, що потягло за собою спричинення пошкодження транспортних засобів.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність судом не встановлені.

З огляду на вищевикладене, враховуючи характер вчиненого порушення, особу правопорушника, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Провадження в частині притягнення його до відповідальності за ст.122-4 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення..

На підставі викладеного та керуючись ст. 40-1, ст. 122-4, 124, 221, 247, 268, 276, 279, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень (Адміністративні штрафи у сфері дорожнього руху: Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0008001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП - закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок в дохід держави (Стягувач: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106; Призначення платежу: Судовий збір на користь держави).

Відповідно до вимог ст. ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: Н.С. Звєздова

Строк пред`явлення виконавчого документа «____»_____________ 20___р.

Постанова набрала законної сили «____»_____________ 20___р.

Дата видачі постанови «____»_____________ 20___р.