Справа № 740/5603/24
Провадження № 3/740/2293/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

01 жовтня 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі Пулинець Ю.О.,

розглянувши матеріали, які надійшли із Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно з протоколом від 16 вересня 2024 року за ч.1 ст.173-2 КУпАП ОСОБА_1 16 вересня 2024 року в 03-30 год в АДРЕСА_2 , повалив свою колишню співмешканку ОСОБА_2 на землю, скрутив руки, надавив коліном на спину, чим міг завдати шкоди фізичному здоров`ю останньої.

Вказані дані встановлені судом із врахуванням нерозбірливого почерку поліцейського, яким складений даний протокол.

У поясненнях доданих до протоколу ОСОБА_1 зазначає, що коли виходив з під`їзду, на нього напала ОСОБА_2 з газовим балончиком, після чого облила його зеленкою, в рамках самозахисту він повалив її на підлогу, жодних тілесних ушкоджень не наносив.

Згідно з доданими до протоколу поясненнями від 16 вересня 2024 року ОСОБА_2 зазначає, що прийшла до під`їзду колишнього співмешканця, при цьому взяла з собою газовий балончик, коли ОСОБА_1 виходив з під`їзду хотіла пшикнути на нього балончиком та замахнулася, проте балончик не працював, після цього ОСОБА_1 схватив її та повалив на землю, скрутивши руки та придавив коліном на спину, зазначає, що така ситуація склалася через її ревнощі.

Відповідно до заяви від 01 жовтня 2024 року ОСОБА_1 просить справу розглянути за відсутності, вину не визнає, зазначає, що ОСОБА_2 під під`їздом облила його зеленкою, кидалася, щоб заспокоїти він повалив її на землю, чому на нього склали протокол не розуміє.

Інші заяви, клопотання станом на 01 жовтня 2024 року відсутні.

Із врахуванням даних протоколу та доданих до нього матеріалів суд приходить до слідуючих висновків.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

За приписами ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство-діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення і повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП, в даному випадку за ч.1 ст.173-2 КУпАП, із врахуванням положень Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", при цьому суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь який спосіб конкретизувати зміст обвинувачення, вказаного у протоколі, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, що слідує з загальних засад судочинства, закріплених у ст.129 Конституції України.

Згідно з ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до КУпАП суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення і не повноважний виходити за його межі.

У вказаному протоколі зазначено, що ОСОБА_1 за адресою в АДРЕСА_2 , повалив свою колишню співмешканку ОСОБА_2 на землю, скрутив руки, надавив коліном на спину, чим вчинив домашнє насильство фізичного характеру.

Вказані докази-протокол, пояснення ОСОБА_2 та подана до суду заява ОСОБА_1 , свідчать лише про наявність здійснення дій самозахисту з боку ОСОБА_1 , дані відносини за участі вказаних осіб в межах інциденту 16 вересня 2024 року не досягнув рівня, який би вказував на вчинення виду насильства, визначеного ч.1 ст.173-2 КУпАП. Дані докази унеможливлюють прийняттю однозначного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак домашнього насильства по конфлікту згідно з протоколом, тобто поза розумним сумнівом не вказують на вчинення дій, які кваліфіковані поліцейським за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Зазначені у протоколі відомості не відповідають вимогам як ст.256 та і ч.1 ст.173-2 КУпАП, які передбачають наведення у ньому усіх відомостей, які необхідні для розгляду справи судом, при цьому обов`язок з`ясування фактів не може перекладатися на суд, адже протокол має бути належним чином оформленим, а обставини, викладені у ньому, повинні бути підтверджені належними доказами, достатніми для вирішення питання по суті, що узгоджується із практикою ЄСПЛ, яка звертає увагу на роль національних судів щодо організації судових проваджень таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі «Шульга проти України»). ЄСПЛ у справі "Ушаков та Ушакова проти України" вказує на те, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності "поза розумним сумнівом". Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, під час провадження на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод неухильно застосовується принцип-той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження. Тобто, вказуючи у протоколі про певного роду факти, поліцейський має довести, що вони дійсно мали місце.

Свідки у протоколі не зазначені.

Також за змістом ст.ст.251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протокол про адміністравне правопорушення. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Додані до протоколу докази є суперечливими і такими, що поза розумним сумнівом не підтверджують наявність достатніх підстав для притягнення до адміністративної відповідальності. В силу принципу презумпції невинуватості, яка підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, що є підставою для закриття провадження у справі згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з недоведенням в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

постановив:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністравниї відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП,- закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Олійник.