Справа № 289/2027/24
Номер провадження 3/289/1143/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2024 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Кириленко О.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції № 3 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої, РНОКПП відсутній в матеріалах справи,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №088340 від 28.09.2024, ОСОБА_1 28 вересня 2024 року о 13 годині 20 хвилин за адресою свого місця проживання умисно дала ляпаса своїй матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинила домашнє насильство фізичного характеру.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, з поданої нею до суду заяви вбачається, що остання просить суд розгляд даної справи про адміністративне правопорушення провести у її відсутність за наявними у справі доказами, права, передбачені ст. 268 КУпАП, їй роз`яснені та зрозумілі, заяв чи клопотань до суду не має.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту даної правової норми вбачається, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності тільки у разі вчинення дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, надано вищезазначений протокол про адміністративне правопорушення, рапорт працівника поліції, пояснення ОСОБА_2 , та DVD-диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Диспозиція частини 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Разом з тим, у фабулі вищезазначеного протоколу не наведено, яку саме шкоду здоров`ю ОСОБА_2 (фізичну або психологічну), визначену диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, спричинено або могло бути спричинено, внаслідок вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення.

До того ж, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису, не вбачається, що ОСОБА_2 повідомляла про завдання їй ляпасу ОСОБА_1 , а також відсутні будь-які зовнішні ознаки завдання удару (почервоніння, набряк). Крім того, ОСОБА_2 не зазначила, чи настали будь-які наслідки в результаті вищевказаного конфлікту.

З відеозапису також встановлено, що ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими фактично заперечувала факт вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_2 , вказавши, що звинувачення останньої є безпідставними і всі повідомлені нею обставини є надуманими.

Водночас, суд звертає увагу на те, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Пунктами 4 та 7 частини 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Пунктом 17 ст. 1 вказаного Закону передбачено, що фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Конфлікт - особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

В той же час, крім письмових пояснень ОСОБА_2 та її пояснень на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, інші належні, допустимі та достатні докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства у справі відсутні. Свідків події не встановлено та в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено. Докази наявності будь-яких тілесних ушкоджень, про які зазначала ОСОБА_2 , в матеріалах справи відсутні.

Також, не встановлено, чи викликали дії ОСОБА_1 будь-які наслідки, передбачені п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оскільки завдання або можливе завдання шкоди психічному чи фізичному здоров`ю ОСОБА_2 в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного проступку.

Насильство в сім`ї, у розумінні статті 173-2 КУпАП, є адміністративним правопорушенням, з матеріальним складом, оскільки він потребує наявності не тільки певного діяння, але й спричинення або загрози завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Разом з тим, конфлікт, про який йде мова у протоколі про адміністративне правопорушення, не охоплюється диспозицією статті 173-2 КУпАП та не є об`єктивною стороною вказаного правопорушення, за що особа може бути притягнутою до адміністративної відповідальності.

Отже, у протоколі про адміністративне правопорушення по даній категорії справ повинні бути чітко відображені не тільки прояви домашнього насильства, а й наслідки у вигляді заподіяної фізичної або психологічної шкоди чи можливості її завдання.

Всупереч цьому, вищевказаний протокол не містить обов`язкової ознаки об`єктивної сторони цього правопорушення, а саме, наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди психічному або фізичному здоров`ю.

Згідно з положеннями КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд дійшов висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Отже, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а так само і відсутня подія вказаного правопорушення, що є обставиною, яка виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення, а тому у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 256, 252, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Олег КИРИЛЕНКО