Справа № 212/128/24
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 травня 2024 року м. Кривий Ріг
Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Борис О.Н., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого стоматологом у ФОП « ОСОБА_2 », який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення
за участі представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Скоробогатько В.Ю.
До Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла справа про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Представник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Скоробогатько В.Ю. надав до суду клопотання, в якому зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі, оскільки не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів. Окрім того, протокол складений пізніше ніж двадцять чотири годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. В протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті ст. лейтенанта поліції Тукаленко К. не містяться ознак стану сп`яніння ОСОБА_1 , працівниками поліції було свавільно звинувачено ОСОБА_1 в тому, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння. В матеріалах справи відсутні акт огляду на стан наркотичного сп`яніння, направлення особи для огляду до медичного закладу та акт медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння не містить дати складання акту медичного огляду на підставі якого і надано цей висновок. Зміст висновку не було повідомлено оглянутій особі та один примірник висновку не вручено ОСОБА_1 . Також електронні файли на оптичному диску, наданому до суду з відеозаписом події, не містять накладений електронний підпис. Окрім того, не долучені до справи працівниками поліції свідоцтва, що стосуються технічного приладу «відеокамери». Органом поліції не доведено факт керування ОСОБА_1 08.12.2023 року транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння поза розумним сумнівом. Провадження у справі просив закрити у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Скоробогатько В.Ю. у судовому засіданні просив провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При вирішенні питання про закриття провадження просив врахувати обставини, які зазначені у клопотанні про закриття провадження. Додатково зазначив, що з Актом КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги «ДОР» від 08.12.2023 , яким визначено ОСОБА_1 діагноз «гостра інтоксикація психостимуляторами» не було ознайомлено останнього, а відтак усі інші докази є недопустимими.
Перевіривши та дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247 і 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до п. 2.9 ПДД України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Оскільки відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до п. 3 розділу III Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.
Відповідно до п. 7 розділу III Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
Відповідно до п. 8 розділу III Інструкції, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Відповідно до п. 15 розділу III Інструкції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.
Відповідно до п. 16 розділу III Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.
Детально вивчивши та дослідивши матеріали справи та надані докази, суддя дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП у судовому засіданні встановлена та підтверджується наданими до справи доказами, а саме: - протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №639655 року від 15.12.2023 року; - висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває у стані психостимуляторного (амфетамін, метамфетамін) сп`яніння; - рапортом інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , відповідно до якого, під час несення служби у складі екіпажу «Буран-103» було помічено транспортний засіб Toyota RAV4 , д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . На місці зупинки водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Зі згоди водія ОСОБА_1 було проведено огляд у медичному закладі. Висновок 2917 від 08.12.2023. Відносно ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУПАП.
Крім того, у судовому засіданні переглянутий DVD диск на якому зафіксовано факт того, що ОСОБА_1 08.12.2023 керував транспортним засобом Toyota RAV4, д.н.з. НОМЕР_1 . Транспортний засіб зупинений працівниками патрульної поліції на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Працівниками поліції виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння. Крім того, на відео зафіксовано складання протоколу про адміністративне правопорушення у присутності ОСОБА_1 , роз`яснено останньому його права, повідомлено про розгляд справи у Жовтневому районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Також до матеріалів справи був долучений Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижуються увагу та швидкість реакції № 2917, який складений за результатами огляду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та підписаний 12.12.2023 року лікарем-наркологом ОСОБА_3 , згідно з яким у ОСОБА_1 було виявлено гостру інтоксикацію психостимуляторами (амфетамін, метамфетамін).
Згідно довідки інспектора ВАП ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області О.Гірік, гр. ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 .
Судом встановлено узгодження змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 15.12.2023 року з іншими матеріалами справи.
Так, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 08.12.2023 року підтверджується дослідженими у судовому засідання матеріалами справи, зокрема, відеозаписом події. Також ОСОБА_1 у медичному закладі пройшов огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного на підставі Акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижуються увагу та швидкість реакції № 2917 встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані психостимуляторного (амфетамін, метамфетамін) сп`яніння, що також підтверджується матеріалами справи.
Щодо доводів представника ОСОБА_1 адвоката Скоробогатько В.Ю., викладених у клопотанні, суд зазначає наступне.
В розумінні ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є не доказом, а джерелом доказів, тобто фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в розумінні, є доказом у справі про адміністративне правопорушення. З огляду на справу, що розглядається, у протоколі містяться фактичні дані про час та місце вчинення правопорушення, особу правопорушника, про застосування технічних засобів для виявлення правопорушення. Тому протокол про адміністративне правопорушення є допустимим та належним джерелом доказів. А висновок про наявність складу правопорушення в діях особи відносно якої складено протокол, дійсно є уявленням особи, що склала протокол, про наявність правопорушення, яке в суді повинно бути підтверджено відповідними доказами.
Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі і самому протоколу про адміністративне правопорушення, здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.
Протокол про адміністративне правопорушення у справі складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в ньому відомості є читабельними і відповідають фактичним обставинам справи, які були встановлені належними, допустимими та достатніми доказами, тому підстави для визнання протоколу недопустимим доказом у суду відсутні.
Твердження захисника про недопустимість в якості доказу відеозапису у зв`язку із тим, що він не містить серії відеокамери, дати її виробництва та назви камери, на яку він здійснювався, а також відсутнє джерело його походження, на увагу не заслуговують, оскільки норми КУпАП, за якими проводиться розгляд протоколів про адміністративне правопорушення за даною категорією справ, не містять вимог щодо процедури оформлення відеозаписів поліцейських, які є додатком до протоколу.
Щодо доводів про неповноту відеозапису, то суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. На відеозапису відображено факт керування автомобілем ОСОБА_1 08.12.2023 року, проходження останнім огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі повідомлення особи ОСОБА_1 про виявлення у нього стану наркотичного сп`яніння та складання відносно останнього протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення і жодних сумнівів своєї достовірності у суду апеляційної інстанції не викликає.
Також суд зазначає, що вимоги норм КУпАП та відповідних Інструкцій про порядок проведення огляду водія на стан сп`яніння, не вимагають проведення окремого огляду для встановлення саме ознак сп`яніння водія, отже виявлення таких ознак покладається на працівника поліції та відбувається за оцінкою поліцейського, під час спілкування водія із ним, що в подальшому може слугувати підставою для пропонування пройти відповідний огляд та проведення такого огляду.
Отже, поліцейський за своїм внутрішнім переконанням виявляє у водія ознаки сп`яніння, а підтвердження або спростування перебування водія в стані сп`яніння відбувається шляхом проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі.
Жодних об`єктивних доказів, які б вказували на упередженість працівників поліції, які б ставили під сумнів наявність підстав для складання щодо ОСОБА_1 протоколу, під час розгляду справи не встановлено.
Стосовно доводів про складення протоколу з порушенням порядку, встановленого законом, а саме поза межами строку для складання такого протоколу, то суд розцінює ці доводи, як такі, що ґрунтуються на власному, помилковому тлумаченні положень процесуального закону.
Так, складення протоколу з порушенням процесуальних строків само по собі не може виключати склад адміністративного правопорушення, а стосується питання його допустимості протоколу як доказу, тобто його оформлення (збирання доказу) відповідно до встановленого законом порядку.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
За змістом положень ст. 254 КУпАП, строк для складання адміністративного протоколу починає свій відлік після того, як в посадової особи, уповноваженої складати протокол, буде достатньо фактичних даних для висновку про наявність в діях чи бездіяльності особи вини у вчиненні правопорушення, наявності всіх достатніх даних для заповнення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто після виконання всіх необхідних процесуальних дій.
Як вбачається з Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КП «КБЛПД» ДОР №2917, його було складено за результатами проведеного медичного огляду ОСОБА_1 у медичному закладі, що підтверджується відповідним Актом № 2917 (дата заповнення Акта 08.12.2023 року, дата складання та підписання лікарем-наркологом за результатами проведення лабораторної діагностики дослідження біологічного середовища (сечі) 12.12.2023 року).
Після отримання та опрацювання посадовою особою, уповноваженою складати протокол, достатніх даних для заповнення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, такий протокол стосовно ОСОБА_1 було складено, тому суд не вбачає порушень процедури оформлення результатів медичного огляду ОСОБА_1 в цій частині.
Також акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.
Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.
Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Лікарем після оцінки всіх лабораторних даних, надано діагноз за результатами медичного огляду про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, а тому відсутні підстави вважати недостатніми вказані результати лабораторного дослідження біологічного середовища, проведеного лікарем, відповідно до вимог Інструкції.
Суд зазначає, що Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного на підставі вказаного вище Акта № 2917, є читабельним та містить всі необхідні відомості, необхідні для розгляду справи.
Так, лікарем після оцінки всіх лабораторних даних, надано діагноз за результатами медичного огляду про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, а тому відсутні підстави вважати недостатніми вказані результати лабораторного дослідження біологічного середовища, проведеного лікарем, відповідно до вимог Інструкції.
Результати проведення медичного огляду було доведено водію ОСОБА_1 під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується відеозаписом, що міститься в матеріалах справи (clip-10 00:30). Також працівниками поліції було зазначено ОСОБА_1 про можливість отримання ним примірника вищевказаного Висновку у медичній установі.
Отже, твердження, що ОСОБА_1 не був обізнаний про зміст та наявність медичного висновку, є надуманими, оскільки медичний висновок із позитивним результатом огляду став підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, в якому ОСОБА_1 особисто поставив підпис, отже беззаперечно був обізнаний про наявність такого медичного висновку.
Відсутність в матеріалах справи направлення на огляд в заклад охорони здоров`я не свідчить, що таке не складалося, так як долучення направлення до протоколу не передбачено законом. Направлення складається та залишається в закладі охорони здоров`я в разі проходження огляду в лікарні, а в разі відмови водія від проходження огляду таке направлення може бути долучене до протоколу.
Таким чином, доводи сторони захисту щодо відсутності доказів на підтвердження того, що в діях ОСОБА_1 не містяться ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи та долученим відеозаписом.
Протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи.
Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на обставини справи та які б спростовували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, суд не вбачає.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, водій ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
При цьому, суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.
Виходячи із вищевикладеного, проаналізувавши надані докази в їх сукупності та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у суді встановлена та доведена належними, допустимими, достовірними та беззаперечними доказами, тому вважає достатнім та необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», з правопорушника в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись ст. ст. 24, 130, 266, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суддя
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу.
Суддя: О. Н. Борис