ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/91/24 Номер провадження 33/814/710/24Головуючий у 1-й інстанції Петренко Л. Є. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Гальонкін С.А., при секретарі Буйновій О.П. за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника - адвоката Нагайника М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Нагайника Миколи Григоровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Диканського районного суду Полтавської області від 03 квітня 2024 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

офіційно не працюючого

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КупАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Диканського районного суду Полтавської області від 03 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Як вбачається з постанови 29.01.2024 р. об 11 год. 50 хв. водій ОСОБА_1 в с. Диканька по вул. І.Мазепи, 25 керував транспортним засобом ВАЗ-211140, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», результат огляду склав 0,58 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України. Своїми діями вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з даним судовим рішенням адвокат Нагайник М. Г. в інтересах ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає оскаржувану постанову незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги заперечує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Зазначає, що останній перебував на місці водія, але автомобіль не рухався та у нього був вимкнений двигун. Вказує, що працівниками поліції не надано жодних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Наголошує, що суд не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувачення. Вважає, що викликавши в судове засідання для допиту в якості свідка, працівника поліції, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, суд порушив ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши, особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його представника адвоката Нагайника М.Г., дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, переглянувши відеозапис події, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29.01.2024 р. об 11 год. 50 хв. водій ОСОБА_1 в с. Диканька по вул. І.Мазепи, 25 керував транспортним засобом ВАЗ-211140, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», результат огляду склав 0,58 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України. Своїми діями вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що фактично дане адміністративне правопорушення встановлено та підтверджується :

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 296953 від 29.01.2024, відповідно до якого водій ОСОБА_1 об 11 год. 50 хв. в с. Диканька по вул. І.Мазепи, 25 керував транспортним засобом ВАЗ-211140, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (а.с.1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.2);

- направленням особи на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння (а.с.3);

- результатами спеціального технічного засобу ALKOTEST 6810, згідно якого вміст алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_1 29.01.2024 об 11:56 год. становив 0,58 проміле (а.с.4);

- відеозаписом з відеореєстратора патрульного автомобіля поліцейського та боді-камери працівника поліції (а.с.6).

З такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд погоджується, з огляду на наступне.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п.2.9(а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції).

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи апеляційним судом та спростовуються наданими суду доказами.

Зокрема з відеозапису події вбачається, що 29.01.2024 р. об 11:50 год патрульний автомобіль під`їхав до автомобіля ВАЗ, який стояв на узбіччі з увімкненим стоп-сигналом. З місця водія вийшов ОСОБА_1 та надав реєстраційні документи на автомобіль. Під час спілкування з водієм працівник поліції виявив у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. На пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки водій погодився. В ході спілкування з працівниками поліції та під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 жодного разу не заперечив факту керування ним транспортним засобом. Також про згоду з викладеним у протоколі свідчить його власноручний підпис.

Будь-яких інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в апеляційній скарзі не зазначено.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та його вина у вчиненні даного адміністративного правопорушення, доведена наданими суду доказами в їх сукупності

За вказаних обставин апеляційну скаргу адвоката Нагайника Миколи Григоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову постанову Диканського районного суду Полтавської області від 03 квітня 2024 року залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 293, 294 КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Нагайника Миколи Григоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Диканського районного суду Полтавської області від 03 квітня 2024 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Гальонкін