Номер провадження 3/523/4959/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2024 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Дяченко В.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №21 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №168789 від 19 липня 2024 року, 14 липня 2024 року о 18:30 год. знаходячись у загальному дворі будинку АДРЕСА_2 , собака по прізвисько «Патрон», що належить ОСОБА_1 вкусила ОСОБА_2 за передпліччя, чим завдала тілесні ушкодження, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 154 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 14 липня 2024 року о 18:30 год. у загальному дворі будинку АДРЕСА_2 , у нього виник конфлікт з ОСОБА_2 . В ході конфлікту ударів не наносив, нецензурною лайкою не висловлювався, громадський порядок не порушував. Як ОСОБА_2 укусила за передпліччя собака не бачив. Собака дворова. Дослідивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_1 , потерпілу ОСОБА_2 , свідків, доходжу висновку про необхідність закрити провадження у даній справі на підставі за відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП з огляду на наступне.

До матеріалів справи не долучено доказів притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності протягом року за ч.1 ст. 154 КУпАП. Крім того, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодного доказу, який би об`єктивно свідчив про належність вказаної у протоколі собаки саме ОСОБА_4 , а не іншій людині чи взагалі відсутність у цієї тварини господаря.

З досліджених письмових матеріалів справи не встановлено хто саме є власником собаки, яка вкусила потерпілу, оскільки матеріли справи не містять таких відомостей.

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в письмових поясненнях, доданих до протоколу про адмінпорушення, повідомили, що знають зі слів сусідів про те, що собака на прізвисько « ОСОБА_7 », власником якої є ОСОБА_3 14.07.2024 року о 11:40 год. укусила ОСОБА_2 за руку.

ОСОБА_8 в свої письмових поясненнях, доданих до протоколу про адмінпорушення, повідомив, що був свідком конфлікту який відбувався 14.07.2024 року за адресою: АДРЕСА_2 , між групую людей імен, яких він не знає, та бачив, як собака, яка належить чоловіку з яким у них відбувався конфлікт, укусила жінку.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 повідомили, що собака без хазяїна, проживає у дворі будинку за адресою : АДРЕСА_2 , близько 2,5 років. Всі сусіди її годують. Щеплення не роблять, тому що нічія.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомила, що проживає по сусідству та знає, що собака належить саме ОСОБА_1 , тому що він ростив його з щеняти. На даний час собака живе на вулиці. Де ночує та де раніше жила їй не відомо. Собаку завжди бачила з ОСОБА_1 . Хто годує собаку їй не відомо.

Надавши оцінку встановленим обставинам та дослідженим матеріалам, суд дійшов висновку про неможливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.154 КУпАП та закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, виходячи з такого.

Стаття 154 КУпАП у редакції, чинній на момент інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення та на момент розгляду справи, структурно має три окремі частини. Частиною першою статті 154 КУпАП передбачено основний склад цього адміністративного правопорушення, який встановлює адміністративну відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).

Частини друга та третя статті 154 КУпАП передбачають кваліфіковані склади даного адміністративного правопорушення та підвищену адміністративну відповідальність в залежності від наявності у діях особи тих чи інших кваліфікуючих ознак.

Так, у частині другій статті 154 КУпАП визначено кваліфікуючу ознаку у виді повторного вчинення діяння, передбаченого частиною першою статті 154 КУпАП, протягом одного року, а у частині третій цієї статті - кваліфікуючу ознаку у виді заподіяння шкоди здоров`ю людини чи її майну.

Разом з тим, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.154 КУпАП працівником поліції цього не враховано і фактично застосовано стару редакцію статті 154 КУпАП, яка діяла до 08.11.2021.

Згідно зі ст.245 КУпАП одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 2ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчинені певного правопорушення, винність у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, він неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як зазначив ЄСПЛ у справах «Малофеева проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Оскільки наявні у справі докази не дають підстав для висновку про доведеність складу правопорушення та наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 154, 245, 247, 252, 280 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.154 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Суворовський районний суд міста Одеси протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя