Єдиний унікальний номер №359/2757/24
Апеляційне провадження №33/824/4040/2024
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Журба С.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 травня 2024 року прийняту відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №633704 11.03.2024 року о 15 год. 11 хв. в м. Бориспіль на вул. Київський Шлях, 2 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SUBARU IMPREZA д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, в зв`язку з чим його дії кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000, 00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 травня 2024 року і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Переглянувши справу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Як убачається з апеляційної скарги, апелянт обґрунтовує незаконність постанови тим, що працівники поліції не пропонували йому пройти медичний огляд; у нього були відсутні зовнішні ознаки, які дозволяють висувати вимоги про проходження медогляду; відеозапис не відповідає Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року за №1026; його не було викликано в судове засідання; не були враховані позитивні характеристики особи;

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги з огляду на таке:

У матеріалах справи є відеозапис, який безперервно фіксує обставини як спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , висунення йому вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння, відмову ОСОБА_1 від проходження огляду. При цьому з відеозапису вбачається, що працівники поліції детально пояснили ОСОБА_1 як зовнішні ознаки сп`яніння, які вбачаються у нього, так і порядок і процедуру проведення огляду.

Хоча спочатку ОСОБА_1 і погодився на проведення медичного огляду, однак майже одразу (менше ніж через 3 хв.) заявив відмову від такого огляду.

Після висловленої відмови працівник поліції детально описав наслідки відмови, однак ОСОБА_1 продовжував наполягати на відмові від проходження огляду.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 усвідомлював як значення своїх дій, так і їх наслідки. За таких умов твердження апелянта з даного приводу не можуть бути прийняті судом.

Спростовуються відеозаписом і твердження ОСОБА_1 про те, що відмова була обумовлена відсутністю в нього часу, оскільки працівник поліції роз`яснив йому, що після відмови від проходження огляду буде складено протокол, що жодним чином не буде швидше, ніж проходження огляду.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вбачає, що ОСОБА_1 свідомо, розуміючи значення своїх дій та ті наслідки, до яких вони приведуть, відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, відтак його дії були кваліфіковані правильно.

Твердження апелянта про те, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи не можуть слугувати підставою для скасування постанови суду.

Як убачається з матеріалів справи, адвокат Попіль Д.В., який представляв інтереси ОСОБА_2 , з`явився до суду 15.04.2024 року (в день першого призначення засідання) та ознайомився з матеріалами справи. Про наступне судове засідання ОСОБА_1 також був належним чином повідомлений. Окрім того, апеляційний суд прийняв усі заяви та пояснення ОСОБА_1 , таким чином надавши йому можливість бути почутим судом.

Не можуть бути прийняті апеляційним судом й твердження про можливість скасування оскаржуваної постанови у зв`язку з врахуванням позитивних характеристик ОСОБА_1 . Апеляційний суд ретельно дослідив надані апелянтом матеріали. В той же час наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 доведено в повному обсязі. Позитивні характеристики особи при вирішенні справи про її притягнення до адміністративної відповідальності можуть враховуватися судом лише при обранні виду стягнення при підтвердженні вини такої особи у скоєнні інкримінованого правопорушення. В той же час в даному випадку такі матеріали не можуть вплинути на вид та міру стягнення, оскільки санкція ч.1 ст. 130 КУпАП не передбачає можливості диференціації стягнення, в тому числі й в залежності від характеристики особи.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду під час апеляційного перегляду справи апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 травня 2024 року, прийняту відносно ОСОБА_1 , залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Журба