ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/807/941/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Ярошенка О.О. (в режимі відеоконференції), розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Ярошенка О.О. на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 , 05 грудня 2023 року о 00-02 год., у м. Запоріжжі, на вул. Заводська, 3, керував транспортним засобом Volkswagen Рassat, д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовився. Від керування транспортним засобом водій відсторонений, про повторність попереджений.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Ярошенко О.О., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій зазначив, що через розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, судом порушені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема право брати участь у судовому засіданні, надавати особисті пояснення.

Зазначає, що ОСОБА_1 категорично не згоден з протоколом та тим фактом, що він перебував у стані сп`яніння.

Посилаючись на однобічність розгляду справи судом зазначив, що суд вважає доведеним провину ОСОБА_1 , не заслухавши його, як наслідок не врахувавши, що він перебуває на службі в армії, є водієм, що свідчить про необхідність для нього права керування транспортними засобами щодня.

Звертає увагу суду, що в протоколі про адміністративне правопорушення, місцем вчинення правопорушення визначено «поблизу будинку по вул. Заводська, 3 у м. Запоріжжя. Однак, згідно відомостей Гугл- карти та офіційний сайт ЗМР вбачається, що зазначена в протоколі адреса є територією Заводського, а не Орджонікідзевського району м. Запоріжжя. Таким чином вважає, що даний факт свідчить про порушення судом вимог ч. 1 ст. 276 КУпАП, який є самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Просить скасувати постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Направити справу на новий судовий розгляд до належного суду першої інстанції в іншому складі.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, присутність його захисника - адвоката Ярошенка О.О., який зазначив про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 , суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останнього, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

У судовому засіданні апеляційного суду, адвокат Ярошенко О.О. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Зазначив, що ОСОБА_1 проходить військову службу, де відповідно до його посади необхідно мати право керування транспортними засобами. Вказав на порушення підсудності розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, заслухавши думку адвоката Ярошенка О.О., встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №646540 від 5 грудня 2023 року та визнаних судом доведеними підтверджується:

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, згідно якого огляд не проводився у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від його проходження (а.с. 4);

- направленням на огляд водія транспортного засобу від 5 грудня 2024 р. з зазначенням виявлених ознак алкогольного сп`яніння (порушення мови, порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота) і відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду (а.с. 5);

- відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, в яких містяться відомості щодо обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення(а.с. 8);

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан, зокрема алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, отриманим під час виконання ними службових обов`язків, зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у період дії комендантської години, його зупинку. Далі, зафіксовано перевірку документів водія, під час якої працівником поліції у ОСОБА_1 виявлені та оголошенні ознаки алкогольного сп`яніння. Слідує пропозиція працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та/або у медичному закладі, відмова ОСОБА_1 від проходження запропонованих оглядів (час запису 00:05:00). Підтвердження ОСОБА_1 факту вживання ним алкогольних напоїв.

При цьому, зафіксований стан ОСОБА_1 надавав працівникам поліції обґрунтованих сумнівів у керуванні ним транспортним засобом у тверезому стані, а сукупність ознак, які вказують на небезпідставні вимоги працівника патрульної поліції пройти відповідний огляд та зафіксована відмова ОСОБА_1 , переконують суддю апеляційного суду в доведеності провини останнього.

Крім того, суд зауважує, що відеоінформація наявна у достатньому об`ємі задля з`ясування обставин, які є предметом розгляду у даній справі.

Згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Жодних об`єктивних, вагомих причин, які б можна було розцінити як поважні задля відмови від проходження відповідного огляду, суд не вбачає.

ОСОБА_1 відмовився від такого огляду, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому, факт відмови ОСОБА_1 від запропонованого працівниками поліції огляду на стан алкогольного сп`яніння в апеляційній скарзі не оспорюється.

Посилання апелянта на те, що суддею Орджонікідзевського районного судом м. Запоріжжя при розгляді справи про адміністративне правопорушення було порушено правила підсудності є необґрунтованими з оглядну на наступне.

Так, відповідно до відомостей, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 646540 від 5 грудня 2023 року, місцем вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є вулиця Заводська, 3 у м. Запоріжжі, яка перебуває в межах території Вознесенівського району м. Запоріжжя, а отже відноситься до територіальної підсудності Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

Таким чином, відсутні будь-які сумніви щодо порушення правил підсудності районним судом при розгляді даної справи.

Відповідаючи на доводи скарги щодо порушення судом права ОСОБА_1 через розгляд справи за його відсутності та відсутності його захисника, суддя апеляційного суду виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку скаржник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції призначав розгляд справи на 12 січня 2024 року, 23 лютого 2024 року, 21 березня 2024 року, 19 квітня 2024 року, 16 травня 2024 року, 17 червня 2024 року, 15 липня 2024 року, 06 серпня 2024 року, 07 жовтня 2024 року, та 28 жовтня 2024 року, однак у вказані судові засідання ОСОБА_1 не з`явився. При цьому, адвокат Ярошенко О.О. неодноразово подавав до суду клопотання про відкладення судового засідання, які були судом задоволені, ознайомлювався з матеріалами вказаної справи, двічі подав клопотання про зупинення провадження в справі, які постановами судді районного суду від 12 січня 2024 року та 23 лютого 2024 року, були залишені без задоволення.

Сам по собі факт розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 та його захисника не може прямо вказувати про порушення судом його права на захист, оскільки судом першої інстанції здійсненні всі необхідні процесуальні заходи для повідомлення як ОСОБА_1 так і його захисника про час та дату судового засідання, проте останні до суду не з`явились.

При цьому, суд аргументовано розцінив за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника з метою дотримання строків розгляду справи та строків, встановлених ст. 38 КУпАП, з чим погоджується і суддя апеляційного суду.

Одночасно, суддя зауважує, що апеляційним судом права, передбачені ст. 268 КУпАП були поновленні ОСОБА_1 шляхом призначення апеляційної скарги його захисника до розгляду, його виклику та виклику його захисника до апеляційного суду і останній скористався таким правом.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Ярошенка Олександра Олеговича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 335/12595/23