Справа № 154/1378/24 Провадження №33/802/695/24 Головуючий у 1 інстанції:Пустовойт Т. В.
Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю

захисника ОСОБА_1 Кірносова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кірносова Олексія Олександровича на постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , не працює, до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23.09.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі)грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без конфіскації транспортного засобу.

Постановою суду стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 08.04.2024 року о 12-18 годині, в селі Овадне по вулиці Перемоги, керував транспортним засобом «ОПЕЛЬ ЗАФІРА» державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі слів водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки автомобіля, за допомогою газоаналізатора «Драгер». Результат огляду 0,25%, чим порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху України..

Не погоджуючись із постановою судді захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі внаслідок допущення судом першої інстанції істотних порушень норм процесуального законодавства.

Вважає, що постанова місцевого суду винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, а саме порядку розгляду справи про адміністративні правопорушення, а відтак неправильності оцінки доказів, які не відповідають дійсним обставинам справи. Вказує на порушення проведення працівниками поліції процедури освідування. Зазначає, що огляд ОСОБА_1 проводився з порушенням ст.266 та ст.266-1 КпАП України, оскільки проведений не працівниками ВСП. Крім того вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги відповіді на адвокатський запит від 16.07.2024 року №584/07.

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи не з`явився, клопотань про перенесення розгляду справи не подавав. Захисник не заперечував щодо продовження слухання справи у відсутності його довірителя. А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст.268 КпАП України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

За положеннями статтей 245, 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду вказаних вимог закону при розгляді справи суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КпАП України, для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КпАП України.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин, зазначених оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №061795 від 08.04.2024 року;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів газоаналізатору алкотестер «Драгер», в якому зазначено, що результат огляду на стан сп`яніння позитивний 0,25%;

- роздруківкою (чеком) з «Drager Alcotest 6810», результат якого становить 0,25 проміле алкоголю;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення від 08.04.2024 року за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування,

- копією постанови суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

- відеозаписом з нагрудних боді-камер інспекторів поліції,

- довідкою про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія по місцю свого проживання серії НОМЕР_2 від 19.03.2014 року.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

Мотиви апелянта, які викладені в апеляційній скарзі, аналогічні тим, що були предметом дослідження під час розгляду справи у суді першої інстанції, та не заслуговують на увагу апеляційного суду, так як не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи як судом першої інстанції, так і під час розгляду справи апеляційним судом.

Щодо доводів апелянта про те, що після встановлення працівниками поліції, що водій є військовослужбовцем, дії поліції мали відбуватися в рамках системного аналізу вимог ст.ст.266, 266-1 КпАП України, а саме огляд на стан сп`яніння проводитися працівниками спецструктури ВСП, то вони не є спроможними виходячи із наступного.

Так, за змістом ст.266-1 КпАП України огляд на стан сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром, лише щодо військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.

Також, відповідно до ст.266-1 КпАП України огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Як вбачається із відеозапису події на DVD диску, що на ній об`єктивно зафіксовано момент руху автомобіля марки «ОПЕЛЬ ЗАФІРА» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . В ході спілкування працівників патрульної поліції з водієм ОСОБА_1 було встановлено, що останній являється військовослужбовцем. У ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, які були перелічені водієві та було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 погодився. Після продування тесту, працівник поліції питає, чи згоден ОСОБА_1 з результатами тесту Драгер, останній відповідає ствердно «так».

Як було встановлено, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції поза межами території будь-якої військової частини та не надав відповідних документів про те, що на час зупинки автомобіля під його керуванням він виконував обов`язки військової служби.

Також матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які би давали підстави вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Збройних Сил України або інших військових формувань.

Тобто, у даному випадку, ОСОБА_1 не керував військовим транспортним засобом, а керував транспортним засобом марки «ОПЕЛЬ ЗАФІРА» державний номерний знак НОМЕР_1 , і тому працівники поліції діяли на підставі п.1 ч.1 ст.255 КпАП України, де зазначено, що у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції (ст.130 КпАП України). Працівниками поліції правомірно складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно ч.2 ст.266 КпАП України огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Даний порядок визначає процедуру огляду водіїв, в той же час положення ст.266-1 КпАП України передбачають порядок огляду військовослужбовців. При цьому статус водія є спеціальною нормою для військовослужбовців і тому при проведенні огляду військовослужбовця водія таку процедуру проводить поліція, у випадку проведення огляду військовослужбовця пішохода такий огляд проводить військова служба правопорядку. Таким чином, під час процедури огляду на стан сп`яніння водія представники військової служби правопорядку не повинні запрошуватись. Отже, доводи сторони захисти з цього приводу є безпідставними.

Також не доводяться наявними в матеріалах справи доказами твердження сторони захисту про те, що межі допустимої похибки приладу можуть бути іншими, оскільки вік приладу становить більше 12 років, а згідно відповіді сертифікованого сервісного центру, даний прилад на обслуговування не надходив.

Так у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, дозволених для застосування на території України міститься інформація щодо особи, відповідальної за введення медичних виробів в обіг, а саме ТОВ "АТЗТ Компанія "Saturn Data International", який є офіційним представником виробника, на медичні вироби "Газоаналізатори Drager Alсotest", зокрема газоаналізатор " Drager "Alcotest 6810". На офіційному сайті ТОВ "АТЗТ Компанія " Saturn Data International ", який надає послуги сервісного центру для гарантійного та післягарантійного обслуговування приладів алко- та наркодіагностики Drager зазначено, що для використання приладів у професійній діяльності у підрозділах Департаменту патрульної служби та Управління національної поліції, Міністерства охорони здоров`я та службах охорони праці та безпеки підприємств необхідне своєчасне проведення операцій "Сервісне технічне обслуговування", "Градуювання" та "Повірка" принаймні 1 раз на 12 місяців. Максимальний інтервал між "Сервісним технічним обслуговуванням", "Градуюванням" та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі Drager Alcotest, становить 1 рік.

Отже, місцевий суді дійшов вірного висновку, що оскільки останнє калібрування даного приладу " Drager Аlcotest 6810" було проведено 06.06.2023 року, то станом на дату проходження ОСОБА_1 , а саме 08.04.2024 року, огляду на стан алкогольного сп`яніння з його використанням, інтервал калібрування даного приладу не закінчився, тому відсутні підстави допускати, що операції «Сервісне технічне обслуговування» та «Регулювання» («Градуювання») не здійснені вчасно.

Крім того з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 при проходженні огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу - приладу "Драгер 6810" не заявляв жодних зауважень щодо справності такого приладу чи недовіри його показникам, а також не виявляв бажання пройти медогляд у медзакладі..

З урахуванням наведеного суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України, а саме у керуванні транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, будучи особою, яка протягом року вже притягалась до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КпАП України. Оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України.

Таким чином вищенаведені та усі інші доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду справи щодо незаконності судового рішення, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КпАП України, шляхом закриття провадження у справі.

Суддею прийняте законне та обґрунтоване рішення. Порушень вимог чинного законодавства при розгляді справи, які тягнули б за собою скасування постанови, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Кірносова Олексія Олександровича залишити без задоволення.

Постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 вересня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.