Справа № 188/2934/24
Провадження № 3/188/1676/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року Суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Бурда П.О., розглянувши в смт Петропавлівка Дніпропетровської області матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від відділення поліції № 4 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_2 , виданий 22.06 2021 року органом видачі 1254, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутої за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 181228 від 30 жовтня 2024 року зазначено, що ОСОБА_1 не виконує свої батьківські обов`язки стосовно своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого діти проживають в умовах, що не відповідають санітарно-гігієнічним нормам, дитина не доглянута, мати зловживає алкогольними напоями.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явилась,вину не визнала та пояснила, що на момент приїзду поліції її донька перебувала у бабусі, а у неї перебували родичі з м.Запоріжжя, тому не встигли прибрати в будинку. Всі вказані недоліки нею усунені.

Дослідивши додані до протоколу матеріали справи, суд дійшов висновку, що вказані в протоколі обставини скоєння адміністративного правопорушення не підтверджені доказами.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з рішенням Конституційного суду України від 22.12.2010 року № 23-рн/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини та ст. 62 Конституції України та ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч.1 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях правової позиції, за якою суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, які б вказували на вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , відсутні.

Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 має малолітню дитину, але в матеріалах справи відсутня копія свідоцтва про народження дітей. Також до матеріалів справи не додано акт про обстеження умов проживання ОСОБА_1 .

За приписами пунктів 4 та 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Однак, відеозапис з портативного відеореєстратора поліцейського, який склав протокол стосовно ОСОБА_1 , відсутній.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що провадження щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 24, ст.247, ст.251, п.1 ч.1 ст.284, ст.184 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через суд, який виніс постанову.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя П. О. Бурда