ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №314/3494/24 Головуючий в 1 інст. Манйлова Н.Ю.
Провадження №33/807/744/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Прядка Д.В., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 9 серпня 2024 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , місце служби та посада: в/ч НОМЕР_1 , номер обслуги, РНОКПП НОМЕР_2 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, на підставі п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що згідно з протоколом про військове адміністративне правопорушення серії ДНЗ-2/943, складеним 27 липня 2024 року, солдат ОСОБА_1 26 липня 2024 року о 23:00 год., проходячи військову службу на посаді номера обслуги військової частини НОМЕР_1 , виконуючи обов`язки військової служби за призначенням в умовах воєнного стану, перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, млява вимова, хитка хода, поведінка, яка не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, що підтверджується висновком лікаря КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26 липня 2024 року № 6904, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій зазначив, що судом незаконно та безпідставно притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що в порушення вимог ст.ст. 268, 278 КУпАП, судом не було повідомлено його про дату та час розгляду справи, а його заява, яка міститься в матеріалах справи датована 27 липня 2024 року, тобто днем складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Зазначає, що оформлення направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння, є обов`язковим. Однак, в матеріалах справи відсутнє відповідне направлення, що свідчить про те, що його у встановленому законом порядку не направляли для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказує, що не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, замість нього співробітник ВСП повідомив лікарю, щоб написали відмову від проходження, проте він особисто відмови від проходження медичного огляду не надавав.

Посилається на те, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази фіксації складання протоколу з дотриманням Порядку, затвердженого Постановою КМУ № 32 від 12 січня 2024 року, як і відсутні свідки в протоколі.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Окрім вимог щодо скасування даної постанови, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважність причини його пропуску.

В обґрунтування клопотання зазначає про те, що судом про час та дату розгляду справи не був повідомлений належним чином. Зі змістом оскаржуваної постанови та матеріалами справи ознайомився 15 серпня 2024 року. Отже вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважних причин.

У зв`язку з вищевикладеним, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 9 серпня 2024 року. Постанову суду скасувати, провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

У відповідності до вимог ст. 294 КУпАП апеляційна скарга на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

Так, матеріали провадження не містять відомостей на спростування тверджень ОСОБА_1 з приводу неналежного його повідомлення про час та дату судового засідання та розгляд справи судом без його особистої участі.

Суддя апеляційного суду, враховуючи вказане, дійшов до висновку, що ОСОБА_1 за таких обставин пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин, а відтак цей строк підлягає поновленню.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Пояснив суду, що добу перебув на чергуванні, після його закінчення вжив 150 гр. алкогольного напою, поспав приблизно дві години. Проте, після того як він вжив алкогольний напій, його керівник, не в його чергування надав наказ йти на боєві позиції, в ході чого і встановив наявність у нього запаху алкоголю. Вважає, що до 23-00 години він був абсолютно тверезим, та якщо б дійсно його медичний огляд був проведений, то лікар встановив би факт відсутності у нього алкогольного сп`яніння. Втім, медичний огляд не був проведений, оскільки в черзі до лікаря нарколога перебувало багато працівників УПП, внаслідок чого ротний ОСОБА_2 зазначив лікарю, щоб той складав висновок про відмову ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Додав, що лікар нарколог не здійснював його огляд та лікаря він не бачив взагалі .

У судовому засіданні, захисник ОСОБА_1 адвокат Прядко А.І. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Зазначив про порушення вимог п. 11 Порядку, затвердженого Постановою КМУ № 32 від 12 січня 2024 року під час складання протоколу, зокрема щодо відсутності фіксації складання протоколу та відсутність свідків під час його складання.

Перевіривши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Приписами ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте, вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 повною мірою не дотримався.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, суд вважав доведеною його вину протоколом про військове адміністративне правопорушення серії ДНЗ-2/943, складеним 27 липня 2024 року, висновком щодо результатів медичного огляду виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26 липня 2024 № 6904.

Однак, суддя апеляційного суду не може погодитись із таким висновком місцевого суду, оскільки він зроблений судом першої інстанції без всебічного і повного аналізу всіх фактичних обставин справи.

Зі змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що судом належним чином не проаналізовано вказані обставини, не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду такої категорії справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.

Так, в порушення вимог ст. 278 КУпАП, суд при розгляді справи належно не перевірив правильність оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та не врахував істотні порушення закону при його складанні.

Суддею апеляційного суду досліджено протокол про адміністративне правопорушення ДНЗ-2/943 від 27 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 та за фактом складання вказаного протоколу суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 254 КУпАП основним документом, призначеним для фіксації юридичного факту адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який в свою чергу є найважливішим джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення. Протокол це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Відповідно до положень ст. 266-1 КУпАП, під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду, зокрема на стан алкогольного сп`яніння, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд військовозобов`язаних на стан, зокрема, алкогольного, сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, який затверджений постановою КМУ від 12 січня 2024 року №32, військовослужбовець/військовозобов`язаний, який відмовився від проведення огляду уповноваженою посадовою особою з використанням спеціального технічного засобу і тесту або не висловив згоду з його результатами, направляється відповідним командиром (начальником) для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови військовослужбовця/військовозобов`язаного від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена посадова особа із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії військовослужбовця/військовозобов`язаного щодо ухилення від огляду.

Із змісту вищевказаного протоколу, суддею апеляційного суду встановлено порушення, п.8, п. 11 Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, який затверджений постановою КМУ від 12 січня 2024 року №32, оскільки:

- уповноваженою посадовою особою - на місці вчинення (виявлення) правопорушення не було запропоновано пройти огляд;

- уповноваженою посадовою особою не було застосовано технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів не було залучено двох свідків, при яких би було складено протокол про адміністративне правопорушення;

Встановлені вище обставини вказують на існування обґрунтованих сумнівів щодо можливості використання такого протоколу про адміністративне правопорушення, як належного і допустимого доказу вини ОСОБА_1 , оскільки такі порушення і неточності, як про це вірно зазначено в апеляційній скарзі, можуть істотно впливати на його законність.

А отже, суддя апеляційного суду погоджується з доводами апелянта про те, що вищевказаний протокол не може бути належним доказом вини правопорушника.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції У країни презумпції невинності.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 9 серпня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 9 серпня 2024, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, скасувати.

Постановити нову постанову апеляційного суду, якою закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 314/3494/24