Справа № 366/2620/24
Провадження №3/366/1860/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року с-ще Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Корчков А.А.,

свідка ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції № 1 (смт. Іванків) Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Суть правопорушення, визнана суддею доведеною

23.08.2024, приблизно о 12 год. 37 хв., на 84 км автомобільної дороги сполученням «Київ-Овруч» водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки FORD-ESCORT з реєстраційним номером НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Таким чином, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Позиції учасників справи

ОСОБА_2 та його захисник, адвокат Горлов Є.С. у судове засідання не з`явились. Про дату, час і місце судового засідання повідомлялись вчасно та належним чином.

Через систему «Електронний суд» захисник Горлов Є.С. надіслав до суду клопотання про закриття провадження у справі.

Доводи клопотання мотивовані тим, що матеріали справи не містять доказів законності зупинки транспортного засобу, що з огляду на практику Верховного Суду, яка на думку захисника є релевантною, виключає прийняття як допустимих доказів результатів проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім цього, в обґрунтування клопотання, захисник посилається на відсутність в матеріалах справи письмового направлення на огляд водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння в заклад охорони здоров`я, що свідчить про порушення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння

Прокурор у судове засідання також не з`явився. Паро дату, час і місце судового засідання повідомлений вчасно та належним чином. Його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Свідок ОСОБА_1 пояснив, що він є працівником поліції, який складав відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення. Екіпаж працівників поліції зупиняв автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , однак той вимоги про зупинку не виконував, зупинити його вдалось лише шляхом перекриття траєкторії його руху службовим автомобілем іншого екіпажу працівників поліції. Після цього ОСОБА_2 вийшов з автомобіля та у нього відразу вбачалась та органами чуття відчувалась така явна ознака алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота. У зв`язку з цим, ОСОБА_2 висунуто вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, однак він від проходження огляду як на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів поліцейськими, так і в закладі охорони здоров`я відмовився, у зв`язку з чим складено протокол про адміністративні правопорушення та інші матеріали справи. Всі вище описані події у відповідності до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» фіксувались на відеозапис на нагрудну службову камеру поліцейського.

Оцінка судді

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення з наявними в ній доказами, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складений правильно, відомості, які у ньому відображені відповідають фактичним обставинам справи, правопорушення кваліфіковано вірно, а наявні в матеріалах справи докази є належними, допустимими і достатніми у своїй сукупності, та доводять, що в діях ОСОБА_2 є подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зокрема, в його діях наявне порушення п. 2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Його вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 043987 від 23.08.2024;

- долученими в установленому законом порядку до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписами на оптичному диску.

Із матеріалів справи не встановлено обставин, які б виключали адміністративну відповідальність.

Доводи клопотання про закриття провадження у справі суддя відхиляє з таких підстав.

Щодо доводів про безпідставну зупинку та як наслідок визнання результатів огляду на стан сп`яніння недопустимими.

Згідно з п.п. 3, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний, крім іншого:

виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, а водії військових транспортних засобів - поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно з п. 2.5. ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відтак, право працівника поліції як уповноваженої посадової особи, до компетенції якої входить контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками вимагати від водія транспортного засобу, за наявності на те підстав, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння для перевірки можливості водієм безпечно керувати транспортним засобом як джерелом підвищеної небезпеки та обов`язком виявляти адміністративні правопорушення кореспондується з обов`язком водія транспортного засобу не допускати керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Крім цього, недоведеність законності підстав зупинки транспортного засобу за умови доведеності в діях водія транспортного засобу іншого правопорушення не є підставою для визнання всіх зібраних доказів за вчинення доведеного правопорушення недопустимими та не спростовує факту вчинення такого правопорушення.

До близьких за змістом висновків прийшов КАС ВС у своїй постанові від 25.09.2019 у справі №127/19283/17.

Разом з цим, наявність окремих процедурних порушень та недоведення факту порушення водієм положень ПДР України не може бути самостійною підставою для визнання всіх зібраних доказів недопустимими, оскільки такі обставини не спростовують факту вчиненого правопорушення, яке є предметом судового розгляду.

Аналогічний висновок викладений у постанові КАС ВС від 14.02.2018 у справі № 735/1246/15-а.

З огляду на викладене, доводи про те, що безпричинна зупинка транспортного засобу не давала підстав працівникам поліції законних підстав вимагати від водія вчинення будь-яких дій, у тому числі проходити огляду на стан сп`яніння не знайшли свого підтвердження.

Щодо доводів про відсутність в матеріалах справи направлення на огляд водія на стан алкогольного сп`яніння в заклад охорони здоров`я, то суддя вважає безпідставними такі доводи.

Відповідно до пунктів 6-8 Порядку № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Аналіз наведених норм свідчить, що поліцейським видається направлення для проходження огляду у разі згоди водія пройти огляд у відповідному закладі охорони здоров`я, куди водія зобов`язаний доставити поліцейський.

Ці норми не зобов`язують поліцейського видати водієві, який відмовився прослідувати разом із поліцейським до закладу охорони здоров`я, направлення для проходження огляду на стан сп`яніння водієм самостійно. Також містить такі положення ст. 266 КУпАП та Інструкція № 1452/735.

Крім цього, з досліджених матеріалів відеозапису суддею встановлено, що після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції із застосуванням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_2 , будучи обізнаними про результати такого огляду, не висловив своїх заперечень щодо них, що і було б підставою для проведення огляду в закладі охорони здоров`я, а тому в працівника поліції не було за встановлених обставин обов`язку складати направлення на огляд водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння в заклад охорони здоров`я та відповідно доставляти ОСОБА_2 для проведення такого огляду.

Тому, доводи в цій частині суддя також відхиляє.

Інших порушень норм матеріального чи процесуального права, які б були підставою для закриття провадження у справі, суддею не встановлено.

Вирішення питання про накладення адміністративного стягнення.

Суддя, у відповідності до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність, суддею не встановлено.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З огляду на встановлені обставини справи, а також на вид і міру адміністративного стягнення, яке застосовується за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, враховуючи, що санкція цього правопорушення є безальтернативною в частині накладення адміністративного стягнення, суддя приходить до висновку про застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами за санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Саме такий вид адміністративного стягнення на переконання судді буде достатнім та необхідним для виконання завдань КУпАП, зокрема він забезпечить запобігання вчинення правопорушником нових правопорушень, її виховання у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Судовий збір

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У матеріалах справи відсутні документи, на підставі яких ОСОБА_2 звільняється від сплати судового збору згідно із Законом України «Про судовий збір», а тому, з нього слід стягнути встановлену суму судового збору.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 33, 40-1, 130, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.

реквізити для оплати штрафу: отримувач: ГУК у Київ. обл./м.Київ/21081300, банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.), , рахунок отримувача UA0010001, код класифікації доходів 21081300, призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, № протоколу про адміністративне правопорушення).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

реквізити для оплати - отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 , код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

У відповідності до ч. 1 ст. 307, ч.ч. 1, 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії цієї постанови, а в разі її оскарження не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення зазначеного строку має бути надісланий до Іванківського районного суду Київської області.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, ця постанова буде направлена для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, його роботи або за місцезнаходженням його майна, де з правопорушника буде стягнуто подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особами, визначеними ч. 2 ст. 294 КУпАП до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня вручення копії постанови.

Строк пред`явлення до виконання цієї постанови становить три місяці.

Суддя Анатолій КОРЧКОВ