ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1398/24 Справа № 186/380/24 Суддя у 1-й інстанції - Кривошея С.С. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Будьонного Віталія Сергійовича на постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2024 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якою визнано виною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, та накладено на нею адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 3400 (три тисячі чотириста) гривень, з конфіскацією предметів торгівлі (цигарки Jin Ling - 20 пачок) та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Відповідно до встановлених судом обставин, 27 лютого 2024 року о 14 годині 20 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи у торгівельному кіоску, який розташований на території ринку Південний за адресою: Дніпропетровська область м. Першотравенськ, вул. Незалежності, буд.5-Б, здійснювала роздрібну торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного збору.

З сукупності встановлених обставин та досліджених доказів суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Будьонний В.С. просить постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2024 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своїх доводів вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту судового розгляду. Зазначає, що судом не взято до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення не містить достатніх відомостей про вчинене адміністративне правопорушення, а саме посилання на нормативний акт, який встановлює заборону на здійснення торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку.

Зазначає, що уповноваженими органами щодо здійснення контролю за дотриманням обігу тютюнових виробів є податкові органи, але не органи поліції.

Вказує, що матеріали справи не містять достатніх відомостей на підтвердження саме факту торгівлі саме ОСОБА_1 , а не перебування її у кіоску. Натомість у протоколі зазначено лише формальне посилання на те, що остання здійснювала торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку.

Зазначає, що остання не є фізичною особою-підприємцем, суб`єктом господарювання або продавцем, а відтак вона не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

ОСОБА_1 та захисник Будьонний В.С. до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про день та час апеляційного розгляду повідомлялися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, про поважні причини неявки не повідомляли, апеляційна скарга містить клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх відсутності. З огляду на викладене вважаю за необхідне здійснити апеляційний розгляд без їх участі.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Згідно із вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтом в скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, судом першої інстанції встановлені фактичні обставини, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності,

Із відомостей, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що 27.02.2024 року о 15-13 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 27.02.2024 року о 15-12 за адресою: АДРЕСА_2 , у кіоску торгують тютюновими виробами без ліцензії та акцизу, заявник Дробков.

За наслідками виїзду співробітників патрульної поліції за вищевказаною адресою, дане повідомлення знайшло своє підтвердження. Працівниками поліції було встановлено особу продавця, відносно якої було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 156 КУпАП та направлено його для розгляду до суду.

Вказане утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, що полягає у торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку.

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 , визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені місцевим судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративному правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, що узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Доводи апеляційної скарги мають формальний характер та не обгрунтовують відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Так, посилання апелянта на відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення посилання на нормативний акт, який встановлює заборону на здійснення торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку, не спростовують винуватості ОСОБА_1 , оскільки диспозицією ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачена відповідальність саме за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку, про що і зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення від 27 лютого 2024 року, складеному щодо останньої.

Що стосується положень нормативно-правових актів, якими встановлена необхідність маркування марками акцизного податку товарів певного виду, то вони можуть бути предметом обговорення у випадку заперечення стороною захисту необхідності маркування відповідних товарів, втім відсутність посилання на вказані нормативні положення у протоколі про адміністративне правопорушення не свідчить про невідповідність його вимогам закону та/або неконкретність обвинувачення.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що суд першої інстанції, обгрунтовуючи свої висновки в оскаржуваній постанові, послався на відповідні положення ГК України, ПК України, Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, з яких випливає необхідність маркування тютюнових виробів марками акцизного податку. Натомість захисник в апеляційній скарзі, формально вказуючи на відсутність відповідних посилань у протоколі про адміністративне правопорушення, не зазначає, що товари, вилучені в ОСОБА_1 , не підлягали маркуванню, і не наводить будь-якого обгрунтування цього.

Посилання захисника на те, що уповноваженими органами щодо здійснення контролю за дотриманням обігу тютюнових виробів є податкові органи, але не органи поліції, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки за правилами п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 156 КУпАП, протоколи про правопорушення мають право складатиуповноважені на те посадові особи органів Національної поліції

Апеляційні доводи про те, що що матеріали справи не містять достатніх відомостей на підтвердження саме факту торгівлі ОСОБА_1 , а не перебування її у кіоску, суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки вони поза розумним сумнівом спростовуються дослідженими доказами, зокрема письмовими поясненнями ОСОБА_2 щодо обставин придбання ним у кіоску Papa Burger за ціну у розмірі 55 гривень пачки цигарок, не маркованої маркою акцизного збору (а.с. 4); протоколом вилучення товару від 27 лютого 2024 року, згідно із яким у торгівельному кіоску на ринку Южний по вул. Незалежності, 5Б у м. Першотравенську Дніпропетровської області було виявлено та вилучено два блоки сигарет Jing Ling, по 10 пачок сигарет у кожному (а.с. 5); власними письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно із якими остання 27 лютого 2024 року на своєму робочому місці в кіоску Papa Burger на території ринку Южний по вул. Незалежності, 5Б у м. Першотравенську Дніпропетровської області здійснювала торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного збору (а.с. 3).

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, оскільки не є фізичною особою-підприємцем, суб`єктом господарювання або продавцем, суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки за змістом диспозиції вказаної частини статті закону про адміністративну відповідальність її суб`єктом є будь-яка особа, що здійснює роздрібну або оптову торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Накладене стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкцій ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Будьонного Віталія Сергійовича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2024 рокущодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця