Справа № 642/5679/24
Провадження №3/642/1735/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Грінчук О.П., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої продавцем в супермаркеті «Посад», яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст. 184 КУпАП,

в с т а н о в и в:

03.09.2024 ОСОБА_1 не виконала покладених на неї обов`язків по вихованню та догляду за донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме не проконтролювала місцезнаходження та дозвілля доньки, та не пояснила правила поводження з гострими предметами, в результаті чого донька перебувала за адресою АДРЕСА_3 , поранила іншу дівчинку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в результаті чого остання опинилась в лікарні, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 184 КУпАП. За вказаним фактом відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол ВАД №258661 від 11.09.2024.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату і час розгляду повідомлялась своєчасно і належним чином, про причини неявки суду невідомо.

Враховуючи положення ч.2 ст. 268 КУпАП, вважаю можливим розглянути справу у відсутність особи, відносно якої складено протокол.

Вивчивши матеріали справи, суддя дійшов до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У відповідності до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Таким чином, об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що наявність в діях ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, доведена дослідженими письмовими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №258661 від 11.09.2024; рапортом про прийняття заяви від лікаря бригади №803; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких вона визнає, що не виконала батьківських обов`язків, а також письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_4 .

При накладанні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, обставини, що пом`якшують відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, а тому вважає можливим накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті ч.1 ст. 184 КУпАП, а саме у вигляді попередження.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, слід стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 24, 184, 268 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 діб з моменту її проголошення.

Суддя