Номер провадження 3/754/4792/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 жовтня 2024 року м. Київ

суддя Деснянського районного суду м. Києва Соловйов Олег Леонідович, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджана,

за ч.5 ст.126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Деснянського районного суду м. Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд критично ставиться до матеріалів провадження про вчинення адміністративного правопорушення, оформлених поліцейським взводу №2 роти №2 батальйону № 4 полку № 2 УПП в м. Києві ДПП сержантом поліції Черкасом Андрієм Олександровичем та направлених на розгляд судді, виходячи з наступного.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності; при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпції факту (рішення ЄСПЛ "Коробов проти України" №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

У п. 4.1 рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 КСУ дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Всупереч викладеному, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 961639 від 15.08.2024 року, зазначено, що 15.08.2024 о 13 годині 10 хвилин в м. Києві по вул. Електротехнічній, 18 ОСОБА_2 керував транспортним засобом Toyota Land Cruiser 120, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керуваня. Правопорушення вчинено повторно протягом року, що підтверджується постановою ЕНА 2405138 від 16.06.2024. Водій ОСОБА_2 є громадянином Азербайджану, при цьому даних про те, що останній володіє державною мовою немає в матеріалах справи, тобто співробітниками поліції під час оформлення матеріалів даної адміністративної справи формально були забезпечені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема, право користуватися послугами перекладача, якщо така особа не володіє мовою, якою ведеться провадження. У даному випадку, після встановлення уповноваженою посадовою особою того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не володіє державною мовою в достатньому обсязі для свого належного та ефективного захисту, повинна була діяти у відповідності з вимогами п. 12 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, якими встановлено, що у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача, який призначається органом в провадженні якого перебуває справа. Перекладач повинен мати відповідну освіту, що дає право перекладу з іноземної мови на українську, а також попереджається про відповідальність за завідомо неправильний переклад. Відповідно до ст. 274 КУпАП перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення. Тобто з наведеного вбачається, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно громадянина Азербайджану, працівниками поліції було порушено права останнього, зокрема, в частині складення протоколу без участі перекладача та ознайомлення з іншими документами рідною мовою, не роз`яснено йому належним чином права та обов`язки. У зв`язку з чим, вищевказані допущені поліцейським патрульної поліції порушення при складанні цього протоколу про адміністративне правопорушення позбавляють суд можливості здійснити повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи, а отже досягти завдань провадження в справі про адміністративне правопорушення, що в свою чергу є перешкодою для розгляду адміністративної справи по суті, з`ясування її обставин та прийняття рішення по ній.

Крім того, переклад анкетних даних особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, здійснений поліцейськими патрульної поліції, викликає об`єктивні сумніви, з огляду на те, що зроблений не уповноваженою на такі дії особою.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, суть якого має бути доведена до відома особи, яка притягується до відповідальності.

Європейський Суд з прав людини має сталу практику щодо розгляду справ із дотриманням права на допомогу перекладача як однієї зі складових прав обвинуваченого на захист, у контексті дотримання права на справедливий судовий розгляд, що зафіксовано у декількох рішеннях цього Суду, зокрема: «В контексті права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст. 6-3, підпункт (е) означає, що обвинувачений, який не розуміє мови, що використовується, або не розмовляє на ній, має право на безоплатну допомогу перекладача для письмового або усного перекладу всіх документів чи заяв по порушеній проти нього справі, що необхідні йому для розуміння того, що відбувається, та гарантувати його права» (Справа Шабельник проти України, рішення від 19.02.2009 року).

У справі «Кускані проти Сполученого Королівства» (Cuscani v United Kingdom), 32771/96, 24 вересня 2002 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) став на бік заявника, констатував порушення Конвенції, вказав, що обвинувачений навіть проживши кілька років в Сполученому Королівстві, недостатньо добре розумів англійську мову, внаслідок чого у нього виникли реальні труднощі в розумінні суті пред`явленого йому звинувачення. Інформація про звинувачення має надаватися особі мовою яку він розуміє, якщо особа не володіє мовою, що використовується і не розуміє її документ, що містить звинувачення, повинен бути перекладений, мовою зрозумілою обвинуваченому (рішення ЄСПЛ Хермі проти Італії, Велика палата Європейського суду (2006) §68).

Наявні у протоколі про адміністративне правопорушення недоліки ставлять під сумнів справедливість провадження по справі, оскільки з протоколу не вбачається, що органами поліції в повній мірі було забезпечено право особи на користування послугами перекладача, а особа відносно якої складено протокол розуміла суть правопорушення, свої права та характер процесуальних дій, які проводились під час складання протоколу, отримала переклад примірника протоколу або, що такий протокол перекладений особі і є зрозумілим.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 961639 від 15.08.2024 року, який є процесуальним документом, внаслідок якого проводиться подальше провадження у справі, складено в порушення вимог ст. 256 КУпАП.

Суд вважає, що вказаний адміністративний протокол необхідно повернути начальнику Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, для належного оформлення, оскільки суд позбавлений можливості прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України, та буде порушено право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист.

Згідно ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 зазначено, що протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КУпАП, повертаються відповідному органу для належного оформлення.

Вказані недоліки заважають своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності із законом, виявленню причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративного правопорушення, запобіганню правопорушенню, вихованню громадянина у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, адміністративний матеріал підлягає поверненню начальнику Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, для належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 124, 245, 277, 278 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Матеріал про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП, повернути начальнику Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.Л.Соловйов