ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/688/24 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.3 ст.126 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 серпня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) в дохід держави.

Згідно постанови 06 серпня 2024 року о 15.55 год. на вул. Об`їзна, 6, в м. Тернополі громадянин ОСОБА_1 , відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, згідно постанови Житомирського ДВС у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління МЮ від 24.12.2021 серії ВП №59752661, керував транспортним засобом марки «MAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 серпня 2024 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 було відомо про наявність тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Зазначає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, не може бути беззаперечним доказом його вини в тому чи іншому діянні.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, хоча завчасно був повідомлений про час і місце судового засідання. Заяв, клопотань і повідомлень про причини неявки до апеляційного суду не подавав.

Згідно ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи, що в даному випадку наявна інформація про повідомлення ОСОБА_1 про час і місце апеляційного розгляду та відсутні відомості про поважність причин його неявки в судове засідання, а також беручи до уваги, що особа, яка звернулась до суду зобов"язана демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, то апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для проведення апеляційного розгляду у відсутності апелянта.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №108515 від 06 серпня 2024 року; аудіовізуальному диску; фотофіксації; копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2769908 від 06 серпня 2024 року; рапорті інспектора взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП від 06.08.2024; копії постанови Житомирського ДВС у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління МЮ від 24 грудня 2021 року серії ВП №59752661, згідно якої відносно ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №278/201/19 від 11 червня 2019 року.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з наведеного, доводи апеляційної скарги про те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, не може бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 в тому чи іншому діянні, суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки вирішуючи справу суд першої інстанції взяв до уваги не тільки протокол про адміністративне правопорушення, а й інші докази, наявні у матеріалах справи.

Доводи апелянта про те, що матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 було відомо про наявність тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами є надуманими, так як вони спростовуються наявними у справі доказами. Зокрема даними відеозапису (файл 0000000__0002_IMP.MP4 з 15:56:00 год) зафіксовано те, що ОСОБА_1 було відомо про обмеження його у праві керування транспортними засобами, так як на запитання працівника поліції Ви обмежені в праві, за що? ОСОБА_1 повідомив, що Проблеми з аліментами в мене були.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 серпня 2024 року, відносно нього без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя