Провадження № 3/554/2874/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.12.2024 р. м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Горбунова Я.М., за участю особи, з приводу якої склали адміністративний протокол ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Полтавського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код не відомий, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу серії ВАД №591782 від 24.11.2024 р. ОСОБА_1 24.11.2024 р. о 12 год. 35 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно свого брата ОСОБА_2 домашнє насильство фізичного характеру, а саме, вдарив кулаком по голові, чим могла бути завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілого.

ОСОБА_3 в судове засідання з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечував. Зазначив, що жодних дій домашнього насильства відносно своєї сина не вчиняв. З сином не сварився, того дня виник побутовий конфлікт між синами, ОСОБА_3 , прийшов їх помирити, але в ході розмови стався конфлікт, тому ОСОБА_2 викликав поліцію.

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що 24.11.2024 р. у нього виник конфлікт з його братом ОСОБА_1 , ніякого домашнього насильства у родині немає.

У Формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства за наслідками спілкування з ОСОБА_2 жодних негативних наслідків встановлено не було.

Відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Визначення видів насильства міститься у п.п.4,14,15,17 ч.1 зазначеного закону і має наступне визначення.

Фізичне насильство визначається як форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

При дослідження матеріалів справи, а саме, протоколу про адміністративне правопорушення серії Вад №591782 від 24.11.2024 р., формою оцінки ризиків, письмових пояснень не вбачається підтвердження факту вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 .

Дослідивши та перевіривши усі наявні в справі докази, суд приходить до переконання про закриття провадження по справі, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання винуватим ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення встановлено не було.

Таким чином, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні достатні докази для встановлення факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02, « Малофєева проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.. При цьому Європейський суд робиться висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що викладені факти є обставинами, які виключають провадження по справі, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення, тому даний матеріал на підставі п. 1 ст. 247 КпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. п. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя Я.М. Горбунова