КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ковальська В.В., розглянувши за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та захисника Ступака А.Ю., у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника Ступака А.Ю. на постанову судді Солом?янського районного суду міста Києва від 31 липня 2024 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Солом?янського районного суду міста Києва від 31 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно з постановою судді 02 липня 2024 року о 20 годині 54 хвилин у м. Київ, вул. Уманська, 6 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Tesla Model S державний номерний знак НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», у лікаря-нарколога зі згоди водія у встановленому законом порядку. Стан наркотичного сп`яніння підтверджено висновком № 003332. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Ступак А.Ю. просить скасувати постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва у справі № 760/16106/24 від 31 липня 2024 року про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження у справі № 760/16106/24 у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Також захисником Ступаком А.Ю. подане клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 31 липня 2024 року, в обґрунтування якого захисник вказує, що 12 серпня 2024 року він подавав апеляційну скаргу на вказану постанову, яка була повернута постановою судді апеляційного суду від 27 серпня 2024 року з мотивів пропуску строку на апеляційне оскарження.

Разом з тим, захисник вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції пропущений не був, оскільки оскаржувана постанова датована 31 липня 2024 року, десятиденний строк на її оскарження починається 01 серпня 2024 року за загальним правилом обчислення процесуальних строків, 10 серпня 2024 року припадає на вихідний день, днем закінчення строку є перший за ним робочий день, тобто 12.08.2024 року. Захисником апеляційна скарга вперше була подана саме 12 серпня 2024 року, тобто в межах строку, визначеного ст. 294 КУпАП, а тому захисник подав вдруге апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку.

Вважаючи постанову судді районного суду незаконною та необгрунтованою, захисник вказує, що суд не з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до достатнього вивчення обставин справи.

Захисник, посилаючись на явний в матеріалах справи відеозапис, вказує, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння лікарем-наркологом та працівниками патрульної поліції проводився з порушенням порядку, встановленого КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Апелянт звертає увагу на те, що при проходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» ОСОБА_1 перебував у стані сильного стресу, про що неодноразово попереджав, як працівників поліції, так і лікаря-нарколога, саме тому не зміг здати аналізи. Стан сильного психологічного та фізичного напруження був зумовлений у відповідь на зовнішній вплив, зокрема, поїздкою з представниками поліції до КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» на високій швидкості, з порушенням правил дорожнього руху.

Таким чином, на момент прибуття до КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» для огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 перебував у стані сильного стресу. Такий стан викликає збільшення частоти серцевих скорочень, сильніші скорочення серцевого м`яза, підвищення кров`яного тиску, постійну напругу, інші порушення в роботі серцево-судинної та нервової системи.

Отже, враховуючи стан сильного стресу у ОСОБА_1 посилання лікаря-нарколога на зовнішні ознаки, зокрема підвищений тиск та пульс, сухість у роті, не можуть бути використані для встановлення факту перебування особи у стані наркотичного сп`яніння.

Окрім того, наступного дня 03 липня 2024 року oб 11 год. 30 хв., заспокоївшись, позбувшись стану сильного стресу, ОСОБА_1 звернувся до КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» для медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Висновком від 03 липня 2024 року, на основі огляду ОСОБА_1 , ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у нього не виявлено.

Наведене у своїй сукупності свідчить, що проведення огляду було здійснено з порушенням порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, відсутністю у працівників поліції достатніх підстав для направлення ОСОБА_1 для проведення такого огляду та відсутністю у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння.

Окрім того, доданий до матеріалів справи відеозапис з камери не містить безперервності ведення відеозйомки, зокрема, о 21.51 він переривається та відновлюється лише о 22:40, тому захисник вважає, що такий запис зроблений з порушенням вимог п. 5 розділу II Інструкції № 1026, що тягне за собою визнання такого доказу недопустимим.

Також в апеляції зазначено, що згідно з матеріалами справи працівник поліції не виконав свого обов`язку з роз`яснення прав особі, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Окрім того, оскільки працівниками поліції було грубо порушено норми чинного законодавства, не було повідомлено особі про причини її зупинки, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення провини у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП, а вину особи зобов`язаний доводити уповноважений державою суб`єкт із зазначенням конкретних доказів. Підпис ОСОБА_1 у протоколі, за даних обставин, не є доказом вини.

На думку захисника, обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що клопотання про поновлення строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення підлягає до задоволення, а апеляційна скарга задоволена бути не може, виходячи з таких підстав.

Згідно з матеріалами справи апеляційна скарга захисника на постанову судді Солом?янського районного суду міста Києва від 31 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 подана 12 серпня 2024 року була подана в межах строку на апеляційне оскарження, встановленого ст. 294 КУпАП, та була повернута захиснику постановою судді Київського апеляційного суду від 27 серпня 2024 року.

Копія постанови судді Київського апеляційного суду від 27 серпня 2024 року була направлена захиснику Ступаку А.Ю. 30 серпня 2024 року, а 05 вересня 2024 року захисник повторно направив апеляційну скаргу. За таких обставин суддя апеляційного суду вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді Солом?янського районного суду міста Києва від 31 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 пропущений з поважних причин, відтак підлягає поновленню.

Разом з тим, суддя апеляційного суду не убачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Висновок, викладений у постанові судді Солом`янського районного суду м. Києва від 31 липня 2024 року про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення, висновком КНП КМНКЛ "Соціотерапія" щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та постановою серії ЕНА № 2524726 від 02.07.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Сукупність вказаних доказів, на думку судді апеляційної суду, є достатньою для підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 правопорушення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому доводи апеляційної скарги про те, що зібрані по справі та досліджені в ході судового розгляду докази не є достатніми для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними.

Посилання захисника на порушення працівниками поліції встановленого порядку проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , є безпідставними та спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Так, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що водієві ОСОБА_1 було роз`яснено встановлений законом порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Вказаним відеозаписом підтверджується також добровільна згода ОСОБА_1 на проведення огляду у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння, який і був проведеним, що підтверджується висновком КНП КМНКЛ "Соціотерапія" щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Доводи захисника про те, що патрульним поліцейським, в порушення вимог ст. 35 Закону України "Про національну поліцію", не було зазначено підстави для зупинки транспортного засобу, а також не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР також є безпідставними, оскільки постановою про накладення адміністративного стягнення від 02.07.2024 серії ЕНА № 2524726 підтверджується, що автомобіль Tesla Model S державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції у зв`язку з вчиненням правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, оскільки номерний знак на автомобілі не відповідав вимогам ДСТУ.

Також не знайшли свого підтвердження доводи захисника щодо не роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 , його прав та обов`язків, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснені вимоги ст. 63 Конституції України та права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, ця обставина засвідчена його власноручним підписом, а також підтверджується відеозаписом.

Твердження апелянта про недопустимість як доказу відеозапису з нагрудної камери поліцейського не може бути взятим до уваги, оскільки на відеозапису зафіксовані всі події, які стосуються обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Окрім того, суддя апеляційного суду звертає увагу на те, що захисник, вважаючи відеозапис з нагрудної камери поліцейського, в обґрунтування своїх доводів в апеляційній скарзі посилається на цей же відеозапис.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про порушення порядку, встановленого КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, то в апеляції не зазначено, у чому полягає порушення такого порядку, зокрема, у медичному закладі КНП «КМНКЛ «Соціотерапія».

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 перебував у стані сильного стресу, а тому не зміг здати аналізи, а також цим станом були викликані збільшення частоти серцевих скорочень, сильніші скорочення серцевого м`яза, підвищення кров`яного тиску, постійну напругу, інші порушення в роботі серцево-судинної та нервової системи тощо, то такі посилання не можуть бути взятими до уваги, з огляду на те, що огляд у ОСОБА_1 проведений у медичному закладі КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» лікарем-наркологом та в матеріалах справи відсутні будь-які дані, якими можна було б спростувати висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 02 липня 2024 року про наявність у ОСОБА_1 стану наркотичного (канабіноїди) сп`яніння.

Приєднана до апеляційної скарги копія висновку КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» від 03 липня 2024 року про відсутність у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не спростовує висновків, викладених в оскаржуваній постанові судді районного суду, оскільки огляд 03 липня 2024 року ОСОБА_1 проведено з порушенням вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП щодо часу, протягом якого такий огляд може бути проведений та в силу до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП такий огляд вважається недійсним.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 суддя районного суду дотримався вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП щодо всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом, постанова судді районного суду відповідає вимогам ст. ст. 283, 284 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги захисника про незаконність та необґрунтованість постанови є безпідставними.

Таким чином, постанова судді Солом?янського районного суду міста Києва від 31 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику Ступаку А.Ю. строк на апеляційне оскарження постанови судді Солом`янського районного суду міста Києва від 31 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 .

Постанову судді Солом?янського районного суду міста Києва від 31 липня 2024 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Ступака А.Ю. - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська

[1]Справа № 760/16106/24

Провадження № 33/824/4654/2024

Головуючий у першій інстанції Воронкін О.А.

Доповідач Ковальська В.В.