Справа № 450/5161/23 Провадження № 3/450/205/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року Пустомитівського районного суду Львівської області Мельничук І. І., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

згідно протоколу серії ААД №547872, 16.10.2023 р., о 01:46 год. В м. Пустомити по вул. Шептицького, 35 водій ОСОБА_1 керував т/з Citroen Nemo д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджено висновком медичного закладу №002447 від 16.10.2023 року. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повністю заперечується факт керування транспортним засобом, оскільки останній стверджує, що був припаркований біля воріт будинку де він проживає, а в матеріалах справи докази, які б спростовували його пояснення «переїхав від воріт до воріт» стосуються факту паркування, який відбувся за довго до приїзду працівників поліції. Та докази цього факту в матеріалах справи відсутні. Підтримав в судовому засіданні клопотання про закриття справи з наступних підстав:

З оглянутого відеозапису події вбачається, що такий розпочинається із того моменту коли працівники поліції доставляють ОСОБА_1 у медичний заклад у м. Львові по вул. Кульпарківській, 95 о 02 год. 14 хв. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 01 год. 46 хв. Події, які відбувалися до приїзду в медичний заклад для проведення огляду на стан сп`яніння, на відеозаписі не зафіксовані.

Просить суд врахувати, що автомобіль Citroen Nano д.н.з. НОМЕР_1 , рух не здійснював, знаходився припаркований біля будинку де проживає ОСОБА_1 , останній перебував у автомобілі та розмовляв по мобільному телефоні, наміру керувати транспортним засобом у дану ніч у останньої не було. Проїжджаючи по дорозі працівники поліції зупинились біля нього для перевірки документів, оскільки діяла комендантська година. Працівники поліції зупинились біля припаркованого автомобіля ОСОБА_1 та для того щоб уникнути конфлікту з працівниками поліції, ОСОБА_1 погодився пройти огляд не зважаючи на те, що не керував транспортним засобом у медичному закладі, оскільки праладу Алкотест Драгер не довіряє та був переконаний, що він перебуває у тверезому стані, оскільки алкоголь не вживав.

Так, із відеозапису не вбачається факту керування транспортним засобом, розпочинається із того моменту, коли працівники поліції доставляють Барана медичний заклад для проведення огляду на стан сп`яніння. У медичному ОСОБА_2 чітко відповідає на запитання лікаря, проходить клінічний огляд на стан алкогольного сп`яніння, та не погоджується із результатом приладу оскільки не розуміє, як він міг показати позитивний результат.

Звертає увагу суду, що ні КУпАП, ні Інструкція, ні Порядок не установляють єдиним і виключним способом проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння - огляд за допомогою приладу "Драгер" як на місці зупинки поліцейськими, так і у медичному закладі у лікаря нарколога. Газоаналізатори Alcotest, що обладнані мобільним принтером Drager відносяться до спеціальних технічних засобів, які використовуються працівниками патрульної поліції для проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а також і лікарями наркологами у спеціалізованих медичних закладах, адже вони пройшли відповідну сертифікацію та дозволені до застосування Міністерством охорони здоров`я України і Держспоживстандартом, а також і Департаментом патрульної поліції, проте їх застосування не є єдиним і виключним способом установлення стану алкогольного сп`яніння. У свою чергу, лікар нарколог проводить огляд зокрема: зовнішній вигляд, стан свідомості, мовна здатність, вегетативно-судинні реакції, дихання, зіниці, реакція на світло, міміка, хода, тремтіння повік, язика, пальців рук, чи є ознаки нервово-психічних захворювань, органічного ураження центральної нервової системи, фізичного виснаження, запах алкоголю з рота та визначає якими є мова, хода, стан слизової, реакція очей, тиск, поведінкові фактори, носово-пальцева проба, адекватність; настрій, орієнтування на місці, у часі та власній особистості, ОСОБА_1 у кабінеті лікаря чітко виконував усі вказівки, зокрема: торкався своїми пальцями рук кінця носа, ходив по лінії, перелічував цифри на таблиці, при цьому виконував усі вказівки лікаря у зв`язку з чим не розумів та не погоджувався із результатом приладу Драгер. Зважаючи на те, що зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 відсутні та він вказав, що пив безалкогольне пиво, лікар нарколог мав отримати у ОСОБА_1 зразки біологічного середовища для отримання точного результату щодо підтвердження чи спростування перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Заслуговує на увагу суду той факт, що після складення адміністративних матеріалів ОСОБА_1 направився в інший медичний заклад - ТОВ Наркологічна клініка «Детокс Медікал» за адресою: м. Львів, вул. В. Великого,31, де згідно направлення на токсикологічне дослідження 16.10.2023 о 03:52 год. здав свою сечу і згідно отриманого результату токсикологічного дослідження у біологічному середовищі ОСОБА_1 алкоголю в організмі не виявлено.

Таким чином, не можливо встановити, що результат проходження ОСОБА_1 тесту вимірювальним приладом Драгер відповідає дійсним обставинам, що ставить під сумнів результат тестового заміру, долученого до протоколу.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Розглядаючи матеріали справи в межах наявних доказів, долучених до матеріалів справи, суддею встановлено наступні обставини.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, між іншим, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ст. ст.245, 251, 252, 280КУпАП суд зобов`язаний повно, об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та р ішення.

Суб`єкт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП спеціальний водій, тобто особа, яка керувала транспортним засобом в стані сп`яніння або відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, водію ОСОБА_1 інкримінується керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння обов`язковою ознакою об`єктивної сторони за ст. 130 КУпАП, а саме керування особою транспортним засобом, при цьому не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу, що не було встановлено в діях ОСОБА_1 , оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 , як водієм, були вчинені дії, пов`язані з приведенням транспортного засобу в рух відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу.

ОСОБА_1 повністю заперечується факт керування транспортним засобом, оскільки останній стверджує, що був припаркований біля воріт будинку де він проживає, а в матеріалах справи докази, які б спростовували його пояснення «переїхав від воріт до воріт» стосуються факту паркування, який відбувся за довго до приїзду працівників поліції. Та докази цього факту в матеріалах справи відсутні.

З оглянутого відеозапису події вбачається, що такий розпочинається із того моменту коли працівники поліції доставляють ОСОБА_1 у медичний заклад у м. Львові по вул. Кульпарківській, 95 о 02 год. 14 хв. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 01 год. 46 хв. Події, які відбувалися до приїзду в медичний заклад для проведення огляду на стан сп`яніння, на відеозаписі не зафіксовані.

Як стверджує ОСОБА_1 автомобіль Citroen Nano д.н.з. НОМЕР_1 , рух не здійснював, знаходився припаркований біля будинку де проживає ОСОБА_1 , останній перебував у автомобілі та розмовляв по мобільному телефоні, наміру керувати транспортним засобом у дану ніч у останньої не було. Проїжджаючи по дорозі працівники поліції зупинились біля нього для перевірки документів, оскільки діяла комендантська година.

Відповідно до правил, визначених п. 5 Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 року №1026, включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати і часу після того, як працівники поліції зупинились біля припаркованого автомобіля ОСОБА_1 та для того щоб уникнути конфлікту з працівниками поліції, ОСОБА_1 погодився пройти огляд не зважаючи на те, що не керував транспортним засобом у медичному закладі, оскільки приладу Алкотест Драгер не довіряє та був переконаний, що він перебуває у тверезому стані, оскільки алкоголь не вживав.

Так, із відеозапису не вбачається факту керування транспортним засобом, розпочинається із того моменту, коли працівники поліції доставляють Барана медичний заклад для проведення огляду на стан сп`яніння. У медичному закладі ОСОБА_3 чітко відповідає на запитання лікаря, проходить клінічний огляд,

алкогольного сп`яніння відсутні, та не погоджується із результатом приладу оскільки не розуміє, як він міг показати позитивний результат.

Таким чином, не можливо встановити, що результат проходження ОСОБА_1 тесту вимірювальним приладом Драгер відповідає дійсним обставинам, що ставить під сумнів результат тестового заміру, долученого до протоколу.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Таким чином, прошу суд врахувати, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, Series А заява № 25), оскільки такі відомості не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. При цьому, всі викладені у протоколах про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів. Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення, а тому, не може вважатися доказом вчинення правопорушення в розумінні ст.251 КУпАП, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості._

Суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певного особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавлявшись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Оскільки сам факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 категорично заперечується, й нічим іншим, крім змісту самого протоколу про адміністративне правопорушення цей факт не підтверджується, дослідивши матеріали справи та письмові докази долучені до матеріалів справи, беручи до уваги довідку із медичної установи щодо дослідження біологічного середовища, вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних факту (справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 у справі "Ірландія проти (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25).

Відповідно до п.п. 4, 5 Розділу II вищевказаної Інструкції під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до п.п. 1, 2 Розділу III вищевказаної Інструкції відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операцій а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом вказаним у протоколі транспортним засобом не зафіксовано.

Таким чином, з обстановки події, що зафіксована відеозаписом, не вбачається обставин, які б могли вказувати на керування даним транспортним засобом ОСОБА_1 .

Крім того з долученого відеозапису вбачається, що такий здійснювався не безперервно, що не дає повною мірою дослідити обставини події.

Вказані обставини свідчать про те, що відеозаписи з нагрудних камер є неналежними доказами, оскільки не відповідають п. 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026, відповідно до якого включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Таким чином не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи доказів.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. При цьому всі викладені у протоколах про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Отже, матеріалами справи не доведено жодним належним та допустимим доказом факт керування автомобілем ОСОБА_1 що в свою чергу свідчить про недоведеність вини ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Дослідивши матеріали справи, суддя прийшов до висновку, що в матеріалах справи відсутні будь-які фактичні дані, які б доводили вину ОСОБА_1 , у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому враховуючи те, що фактичні обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому провадження по справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 1, 7, 9, 245, 247 , 251, 252, 255, 279, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

провадження у справі № 450/2020/24 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,- закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяІ. І. Мельничук