Справа № 454/2685/22 Головуючий у 1 інстанції: Фарина Л.Ю.
Провадження № 23-з/811/17/24 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року суддя Львівського апеляційного суду Белена А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 10 листопада 2022 року

встановив :

Постановою судді Сокальського районного суду Львівської області від 10 листопада 2022 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп.

Згідно з постановою судді, 18.09.2022 о 20.05 год. у с. Переспа на вул. Центральна, 15 Червоноградського району Львівської області в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Мазда», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`янінні відмовився.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 15 листопада 2022 року звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді суду першої інстанції від 10.11.2022; прийняти нову постанову у справі. Залучити до розгляду справи поліцейських та свідків, дослідити докази, які не досліджувались раніше, визнати необґрунтованими відхилення їх місцевим судом.

13 грудня 2022 року постановою Львівського апеляційного суду відмовлено у задоволені апеляційної скарги ОСОБА_1 та залишено без змін постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 10 листопада 2022 року стосовно нього.

07 серпня 2024 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Львівського апеляційного суду з апеляційною скаргою на постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 10.11.2022 і також, подав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження. Апелянт покликається, що копію постанови отримав тільки 30.07.2024.

Постановою Львівського апеляційного суду від 03 вересня 2024 року ОСОБА_1 відмовлено у поновленні строку повторно поданої апеляційної скарги на постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 10.11.2022, та зазначено, що ОСОБА_1 був присутній при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно нього як в суді першої так і в суді апеляційної інстанції; окрім цього своїм правом на апеляційне оскарження ОСОБА_1 скористався у строк, передбачений ст. 294 КУпАП, а саме: 15 листопада 2022 року подав апеляційну скаргу, яка була розглянута апеляційним судом по суті.

Водночас, незважаючи на вищенаведене, 19 вересня 2024 року ОСОБА_1 вчергове звернувся до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд Львівської області зі скаргою на постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 10.11.2022, у якій просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову судді скасувати та повернути матеріали справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційну скаргу належить повернути апелянту.

Так, відповідно до п. п. 8, 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та обов`язковість судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. При цьому, згідно з ч. 10 цієї статті постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року (заява № 23436/03), суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975 року), не є абсолютним воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Також, у справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року суд зазначив, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

З огляду на наведене, можливості повторного апеляційного перегляду постанови судді суду першої інстанції у справі про адміністративне правопорушення КУпАП не передбачено.

Таке обмеження права на повторне апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції повністю відповідає основним засадам судочинства, визначеним Конституцією України, та практиці Європейського суду з прав людини.

В той час, виходячи з матеріалів справи, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на постанову судді, яка вже була предметом апеляційного перегляду за його апеляційною скаргою, з винесенням постанови судом апеляційної інстанції, яка є остаточною.

Отже, враховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_1 уже скористався своїм правом на апеляційне оскарження постанови судді Сокальського районного суду Львівської області від 10 листопада 2022 року, ця постанова набрала законної сили, повторне оскарження судового рішення не допускається, за таких обставин, вказана апеляційна скарга розгляду не підлягає, а тому її належить повернути апелянту.

Керуючись ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 10 листопада 2022 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП повернути апелянту.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА