ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 669/488/24

Провадження № 33/4820/604/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря Павлової І.А., адвоката Кучерука Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката Кучерука Тараса Миколайовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Білогірського районного суду Хмельницької області від 13 серпня 2024 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Білогірського районного суду Хмельницької області від 13 серпня 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

За постановою суду 23 травня 2024 року о 20 год. 33 хв. ОСОБА_1 в с-щі Білогір`я по вул. Горинська керував автомобілем Peugeot Partner д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з постановою суду адвокат Кучерук Т.М. в інтересах особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Білогірського районного суду Хмельницької області від 13 серпня 2024 року відносно ОСОБА_1 та прийняти нову, якою закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказує, що суд не дав належної оцінки поясненням ОСОБА_1 , який своєї вини не визнав та пояснив, що алкогольних напоїв не вживав. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, оскільки в той момент коли до нього під`їхали працівники поліції автомобілем уже не керував.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Постанова суду ґрунтується на фрагментах відеозапису, якими не зафіксовано рух транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , процесуальних документах, складених із порушенням норм чинного законодавства, а саме протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Працівниками поліції порушено процедуру огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Суд не дав належної оцінки відеозапису, з якого слідує, що в порушення п.1 ч.1, ч.3 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський не поінформував ОСОБА_1 про конкретну причину зупинення транспортного засобу. Відеозапис не підтверджує факт руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . На відеозаписі зафіксовано рух автомобіля з далекої відстані у темний період доби, що не дозволяє ідентифікувати автомобіль. Також зафіксовано перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля, який не здійснював рух.

Відеозапис події не є цілісним та безперервним.

ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а вимагав проведення такого огляду на законних підставах.

В матеріалах справи відсутні докази щодо правомірності використання приладів відеофіксації. У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про технічний прилад, яким здійснювався відеозапис, а також відсутня інформація про свідка ОСОБА_2 , який весь час перебував поряд з автомобілем в якому знаходився ОСОБА_1 на момент приїзду працівників поліції.

Свідок ОСОБА_2 не був допитаний у судовому засіданні.

Не взято до уваги заперечення ОСОБА_1 , викладені у протоколі, про те, що він не керував автомобілем на момент приїзду працівників поліції. І такий факт працівниками поліції не спростований.

В матеріалах справи відсутні акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до найближчого медичного закладу.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення адвоката Кучерука Т.М., на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при наведених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи, ґрунтується на наявних у ній доказах.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

Судом першої інстанції зазначені вимоги закону дотримані.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд вказав, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 23.05.2024 серії ААД №668353 23 травня 2024 року о 20 год. 33 хв. ОСОБА_1 в с-щі Білогір`я по вул. Горинська керував автомобілем Peugeot Partner д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 23.05.2024 серії ААД №668353, у якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних тезнічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, про що в акті міститься його підпис;

- направленням на огляд до Білогірської багатопрофільної лікарні;

- відеозаписом події, на якому зафіксований факт керування ОСОБА_1 автомобілем Peugeot Partner д.н.з. НОМЕР_1 по автомобільній дорозі, його зупинка працівником поліції. У зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння працівником поліції йому було неодноразово запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я, на що водій ОСОБА_1 не погоджувався.

ОСОБА_1 працівниками поліції були роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та роз`яснено порядок застосування спеціального технічного засобу.

Будь-яких порушень працівниками поліції при виконанні вимог ст.266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735, при проведенні огляду /відмови від проходження огляду/ ОСОБА_1 на встановлення факту перебування його в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, апеляційним судом не встановлено.

Суд першої інстанції лав належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до ст.252 КУпАП, та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП.

З урахуванням викладеного безпідставними є доводи апеляційної скарги адвоката Кучерука Т.М. про те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та про порушення працівниками поліції процедури огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Не заслуговують на увагу твердження апеляційної скарги адвоката Кучерука Т.М. про те, що постанова суду ґрунтується на фрагментах відеозапису, якими не зафіксовано рух транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , процесуальних документах, складених із порушенням норм чинного законодавства, а саме протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції дав належну оцінку відеозапису події, який є цілісним, безперервним та повністю відображає обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення від 23.05.2024 серії ААД №668353 відповідає вимогам ст.256 КУпАП. У ньому зазначені усі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП.

При цьому, ст. 256 КУпАП не передбачає, що у протоколі має бути зазначений технічний засіб за допомогою якого здійснювався відеозапис,

До протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 долучені матеріали відеозапису, як того вимагає ст.266 КУпАП.

Обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення узгоджуються з відомостями зафіксованими на відеозаписі події.

Необґрунтованими є доводи адвоката Кучерука Т.М. про те, що в матеріалах справи відсутні докази щодо правомірності використання приладів відеофіксації та що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня інформація про свідка ОСОБА_3 .

Так відповідно до ч.2 ст. 266 КК України огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже положення ч.2 ст.266 КУпАП передбачають використання працівником поліції під час огляду особи на виявлення стану алкогольного сп`яніння технічних засобів відеозапису, а у разі неможливості їх застосування вимагають присутності двох свідків.

Огляд ОСОБА_1 здійснювався із застосуванням технічного засобу відеозапису.

В апеляційній скарзі адвокат Кучерук Т.М. вказує, що в порушення п.1 ч.1, ч.3 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський не поінформував ОСОБА_1 про конкретну причину зупинення транспортного засобу.

Так, згідно положень ч. 4 ст. 8 Закону України «Про національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII, «Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 29.12.2021 року, № 1456 в умовах воєнного стану працівники поліції мають право зупиняти транспортні засоби для проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, з метою запобігання правопорушень.

Безпідставними є посилання в апеляційній скарзі на те, що суд не дав належної оцінки поясненням ОСОБА_1 , який своєї вини не визнав та пояснив, що алкогольних напоїв не вживав. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, оскільки в той момент коли до нього під`їхали працівники поліції автомобілем уже не керував.

Такі пояснення ОСОБА_1 апеляційним судом розцінюються як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення.

Твердження про те, що в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до найближчого медичного закладу спростовуються наявними в матеріалах справи на аркушах 4, 5 актом та направленням.

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, надано належну оцінку доказам у справі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ґрунтується на належних, допустимих та достатніх доказах.

За таких обставин, враховуючи цілу низку матеріалів, які в повному обсязі підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні п.2.5 ПДР України, постанова судді є законною і справедливою і підстав для її скасування немає.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Білогірського районного суду Хмельницької області від 13 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Кучерука Т.М. без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Володимир БАРЧУК