Провадження № 3/638/7102/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року м.Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Хайкін В.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Чугуївського районного управління Головного управління Національної поліції в Харківській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Печеніги, громадянки України, працює дояркою ТОВ «Печенізьке», яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

03.10.2024 року в провадження Дзержинського районного суду м. Харкова надійшли справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №258563, 04.09.2024 року о 10 год. 26 хв. за адресою: смт. Печеніги, вул. М. Кулика, біля АЗС «Маршал», ОСОБА_2 ухилилась від виконання, передбаченого статтею 150 Сімейного кодексу України, батьківських обов`язків відносно: ОСОБА_3 , 2011 року народження, яке вдруге протягом року самовільно залишила місце мешкання перебувала без нагляду батьків протягом трьох діб.

Окрім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №257979, 12.09.2024 року о 13 год. 00 хв. перебуваючи вдома за вищевказаною адресою, ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених статтею 150 Сімейного кодексу України, батьківських обов`язків відносно ОСОБА_3 , 2011 року народження, яка самовільно залишила місце мешкання та перебувала без нагляду батьків.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.11.2024 року вищевказані матеріали об`єднано в одне провадження.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, причину неявки не повідомила, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Суддя, розглянувши адміністративний матеріал, дослідивши докази по справі, дійшов наступного.

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Статтею 150 Сімейного Кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні правопорушень, які мали місце 04.09.2024 року та 12.09.2024 року, підтверджується наступними доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №257979 від 13.09.2024 року; та ВАД №258563 від 13.09.2024 року; поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності; актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 12.09.2024 року; рапортом працівника поліції; протоколом прийняття зави про вчинене кримінальне правопорушення від 04.09.2024 року; копією паспорта особи, що притягається до адміністративної відповідальності; копією свідоцтва про народження дитини ОСОБА_3 ; актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 04.09.2024 року.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікує її дії за частиною 1 статті 184 КУпАП, тобто ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Частинами 1 та 2 статті 36 КУпАП передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи, ступеню вини, а також характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в межах санкції частини 1 статті 184 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене та керуючись ст.283,284,294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до положень ст.ст.307-308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) 60 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м Харкова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя: