Провадження 3/127/5721/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбаченач. 1 ст. 130 КУпАП.

06.07.2024 поліцейським взводу № 2 роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП сержантом поліції Главацьким С.О. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 431735. З даного протоколу вбачається, що «05.07.2024 о 23 год. 40 хв. у м. Вінниця по вулиці Олександра Довженка, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а сам: мав запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився при безперервні відеофіксації № 473703, № 467752», тим самим ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Водночас, 22.10.2024 від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність із зазначенням про невизнанням ним вини та підтриманням клопотання про закриття провадження у справі.

Тому, враховуючи вищевикладене, а також положення ст. 268 КУпАП, суд постановив провести розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні, 22.07.2024, ОСОБА_1 було подано заперечення на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 431735 від 06.07.2024, з яких вбачається невизнання ОСОБА_1 вини в інкримінованому йому правопорушенні. У своїх запереченнях ОСОБА_1 зазначив, що матеріали справи не місять факту руху транспортного запису, яким він керував. З долучених до матеріалів справи відеозаписів не вбачається роз`яснення ОСОБА_1 за допомогою якого саме газоаналізатора буде проводитися його огляд на стан алкогольного сп`яніння, вручення водієві письмового направлення на медичний огляд, а також складання протоколу в присутності двох свідків. Матеріали справи не містять жодних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою суду від 22.07.2024 було задоволено клопотання ОСОБА_1 про виклик в судове засідання в якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також було витребувано з Вінницької міської ради та ОСББ «Довженка-38» відеозаписи з місця події, яка слугувала підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 431735 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

31.07.2024 та 07.08.2024 на адресу суду надійшли повідомлення про відсутність витребуваних доказів.

Враховуючи постанову суду від 12.08.2024, постанову суду від 22.07.2024 було повторно скеровано для виконання до ОСББ «Довженка-38». Однак, дане судове рішення виконано не було.

В ході розгляду справи в судовому засіданні було досліджено відеозаписи з нагрудних камер поліцейських - ID реєстратори 473703 та 467752 наявних в матеріалах справи (надалі відеозаписи).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 повідомив, що ОСОБА_1 приїхав до нього в гості та після застілля вони вийшли у двір випити кави. В цей час на лавці сиділи двоє чоловіків, один з яких є сусідом по будинку ( ОСОБА_5 ). Піднімаючись по сходах двоє чоловіків смикнули ОСОБА_1 за плече та повалили його, при цьому ніхто нічого не говорив. Розвернувшись ОСОБА_2 помітив, що ОСОБА_1 вже лежав на землі, а двоє чоловіків наносили йому удари.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні повідомив, що разом з ОСОБА_6 вони сиділи на лавці в дворі будинку. Раптово в двір будинку залетіло авто «Ауді» без увімкнених фар та проїхало прямо перед їх ногами, яке навіть їх не помітило. З автомобіля вийшло двоє чоловіків в нетверезому стані, яким ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зробили зауваження, на що ОСОБА_1 відреагував нецензурною лайкою та розмахував руками. ОСОБА_7 дав ляпас ОСОБА_1 , а дівчина, яка проходила поруч викликала працівників поліції. ОСОБА_3 зазначив, що раніше ОСОБА_1 не бачив.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомив, що сидів з ОСОБА_8 на лавці, коли на шаленій швидкості біля їх ніг пролетіла машина «Ауді» без світла, припаркувавшись в метрах двадцяти від них. З машини вийшли двоє чоловіків: сусід по будинку - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який перебував за кермом. ОСОБА_4 повідомив, що ОСОБА_1 раніше не бачив. ОСОБА_4 зазначив, що зробив зауваження, на що почув нецензурну лайку. ОСОБА_1 почав рухатись на ОСОБА_4 , та йому здалось, що у ОСОБА_1 щось в руках, у зв`язку з чим вдарив його, а ОСОБА_1 впав. ОСОБА_4 попросив перехожу дівчину викликати працівників поліції.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зауважили, що поліцію було викликано одразу після того, як ОСОБА_1 заїхав до прибудинкової території на своєму авто, де й відбувся конфлікт через його манеру їзди та наявні ознаки у водія алкогольного сп`яніння. Свідки повідомили, що в цей проміжок часу до приїзду працівників поліції вони, а також інші мешканці цього будинку спілкувались із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , останній нікуди не відлучався.

У відповідності до ст. 272 КУпАП свідком може бути кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

При оцінці показань свідків судом проаналізовано процес формування, збереження і передачі відомостей свідками.

Судом прийнято до уваги, що свідки надали покази, посилаючись на інформацію, якою володіють особисто, а не з чужих слів. Покази свідків не суперечать матеріалам справи. Тому, судом прийнято до уваги покази свідків.

Дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги пояснення ОСОБА_1 та покази свідків, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 05.07.2024 близько 23 год. 30 хв. у двір будинку № 38 по вул. Довженка у м. Вінниці заїхав автомобіль «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_2 . Після того, як водій припаркував авто, між ним та двома особами, які перебували біля цього будинку - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як встановлено в ході розгляду справи, відбувся конфлікт через манеру їзди, із застосуванням відносно ОСОБА_1 , який перебував за кермом, фізичної сили. В ході спілкування у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння. Дані події стали наслідком виклику працівників поліції.

З відеозаписів вбачається, що працівники поліції, які прибули на виклик, виявили скупчення людей, які вказували на ОСОБА_1 , як особу, що керувала транспортним засобом «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_2 , заїхавши в двір будинку, в стані алкогольного сп`яніння. В ході спілкування із ОСОБА_1 останній почав втікати від працівників поліції, які вимушені були його наздоганяти (час запису ID реєстраторів 473703 та 467752 00 год. 10 хв.).

Також з відеозаписів вбачаються взаємовиключні твердження ОСОБА_1 щодо керування ним транспортним засобом: спочатку на запитання працівників поліції: «Чи керували Ви транспортним засобом ?», ОСОБА_1 повідомив: «Так», а під час пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, зазначив, що транспортним засобом не керував, машина стояла (час запису ID реєстраторів 473703 та 467752 00 год. 11 хв.). Водночас, свідки, присутні під час встановлення обставин даної справи на місці вчинення правопорушення, вказували працівникам поліції на те, що «машина тепла», торкаючись при цьому двигуна автомобіля (час запису ID реєстраторів 473703 та 467752 00 год. 07 хв., 00 год. 24 хв.). Крім того, ці свідки стверджувано вказали на ОСОБА_1 як на особу, що керувала транспортним засобом, що вони бачили особисто (час запису ID реєстраторів 473703 та 467752 00 год. 28 хв. 00 год. 29 хв.).

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є: по-перше - керування транспортним засобом, а по-друге - перебування в стані сп`яніння. Відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Управління транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв незалежно від того, керує особа транспортним засобом, що рухається своїм ходом або за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим із моменту, коли він почав рухатися.

Так, з пояснень наданих в судовому засіданні свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які узгоджуються із відеозаписами, наявними в матеріалах справи, судом встановлено, що 05.07.2024 близько 23 год. 40 хв. у м. Вінниці по вулиці Олександра Довженка в дворі будинку № 38, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_2 .

Будь-яких інших належнихта допустимих доказів, які б спростовували даний факт, матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає адміністративна відповідальність.

Як вбачається з відеозаписів, у ході спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 у останнього були виявленні ознаками алкогольного сп`яніння, які були йому озвучені, у зв`язку з чим працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння (час запису ID реєстраторів 473703 та 467752 00 год. 12 хв. 00 год. 20 хв.).

Також з відеозаписів чітко вбачається порушення у ОСОБА_1 мови та поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, судом встановлено, що 05.07.2024 близько 23 год. 40 хв. у м. Вінниці по вулиці Олександра Довженка в дворі будинку № 38, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння.

Підпункт «а» пункту 2.9 ПДР України прямо та категорично забороняє керувати транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, п. 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (надалі Інструкція), визначено ознаки алкогольного сп`яніння, якими є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно із п. 2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Судом встановлена наявність правової підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (зі змінами) (надалі Порядок), огляд проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

-лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У відповідності до п. 1 і п 6 розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених п. 3 розділу І цієї Інструкції ознак алкогольного сп`яніння, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, на місці зупинки транспортного засобу.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (п. 7 розділу І Інструкції).

Як вбачається з п. 4 розділу ІІІ Інструкції, метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Диспозиція ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за «відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння».

Таким чином, за буквальним змістом ст. 266 КУпАП, встановленим порядком огляду водія на стан сп`яніння є пропозиція поліцейського пройти огляд.

З відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 поліцейським неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, роз`яснено порядок проведення огляду на стан сп`яніння та наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння; ОСОБА_1 неодноразово категорично відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а також й в медичному закладі (час запису ID реєстраторів 473703 та 467752 00 год. 12 хв. 00 год. 20 хв.).

Суд враховує, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на обґрунтовану вимогу поліцейського є обов`язком водія.

Всі досліджені у справі докази вказують, що водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, тому заперечення ОСОБА_1 в цій частині є необґрунтованими.

Вищевказане підтверджується відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, наявними в матеріалах справи і дослідженими судом в ході розгляду справи, а також показами свідків наданими в судовому засіданні.

Таким чином, судом встановлено, що водій транспортного засобу ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим, поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису було складено протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначено ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, як те передбачено п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, та ст. 266 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 про те, що огляд поліцейським на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів було проведено без присутності двох свідків, суд до уваги не приймає, оскільки такий огляд не проводився взагалі у зв`язку із відмовою водія. Крім того, нормами ч. 2 ст. 266 КУпАП чітко передбачено можливість проведення такого огляду без свідків в разі застосування технічних засобів відеозапису. Виключно в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Таким чином, відмовившись від проведення огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є самостійним складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, дії ОСОБА_1 за вищевказаним фактом охоплюються складом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З відеозаписів та матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 від ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення, його підписом та отримання відповідної копії відмовився (час запису ID реєстраторів 473703 та 467752 02 год. 04 хв.).

Суд звертає увагу на те, що докази у справі оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доводи, висловлені як письмово, так і особисто ОСОБА_1 , судом розцінюються, як намагання правопорушника уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та такими, що не впливають на склад адміністративного правопорушення.

Докази, досліджені в ході розгляду справи у своїй сукупності, не викликають сумніву що ОСОБА_1 05.07.2024 о 23 год. 40 хв. у м. Вінниці по вулиці Олександра Довженка в дворі будинку № 38 керував транспортним засобом «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_2 , і від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за наявних для цього обставин у встановленому законом порядку відмовився.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 надані в попередніх судових засіданнях, покази свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до переконання в тому,що ОСОБА_1 винний у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 431735 від 06.07.2024, відмовою ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння, зафіксованою в протоколі із застосуванням технічних засобів відеозапису, рапортом поліцейського Назаренка Д. від 06.07.2024, показами свідків та відеозаписами з нагрудних камер поліцейських.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачає альтернативний вид адміністративного стягнення. Водночас, судочинство повинно відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення має на меті не тільки кару, а й виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, і запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, а при його призначенні, згідно із ст. 33 КУпАП, суд повинен ураховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, має бути призначено стягнення, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових правопорушень. Відповідно до принципів співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

Судом враховано, що в діях ОСОБА_1 вбачається грубе порушення порядку користування правом керування транспортними засобами. Хоча дії ОСОБА_1 і не призвели до настання суспільно небезпечних наслідків, проте, будучи водієм особа несе певні обов`язки, за порушення яких настає відповідальність. Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2007 року справа «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства»).

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

У свою чергу справедливість, як одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Враховуючи характер скоєного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, забезпечуючи при цьому належну рівновагу, тобто пропорційність між метою судового рішення та його негативними наслідками для прав, свобод та інтересів осіб, суд прийшов до переконання за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Суд прийшов до висновку, що у даній справі вищевказане стягнення є необхідним та достатнім.

Зважаючи на те, що посвідчення водія не вилучалось в порядку ст. 2651 КУпАП, суд вважає за необхідне звернути увагу ОСОБА_1 на те, що у відповідності до ч. 2 і 3 ст. 3171 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права; особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 401 КУпАП і п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.

На підставі викладеного та керуючись п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 1, 9, 23, 24, 30, 33-35, 38, ч. 1 ст. 401, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 251, 268, 272, 277, 280, 283-285, 287-289, 294, 3171 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, та стягнути з нього штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання, у порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу, та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: