Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/5214/23
П О С Т А Н О В А

30 січня 2024 року м. Овруч

Суддя Овруцького районного суду Гришковець А.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення , -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшли матеріали з ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.184 КУпАП.

З протоколу серії ВАД №047671 від 11.12.2023 вбачається, що 06.12.2023 о 18 год. 00 хв. ОСОБА_1 за місцем проживання в АДРЕСА_1 вживав із сторонніми особами спиртні напої в присутності своїх малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто, він не займається їхнім вихованням, не цікавиться їхнім духовним, моральним та фізичним розвитком. Правопорушення вчинено повторно протягом року.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Згідно ст.268 ч.2 КУпАП справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.184 КУпАП, не відносяться до категорії справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Тому, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вивчивши справу про адміністративне правопорушення, вважаю, що її розглянути неможливо з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей .

Частина 2 ст. 184 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

З аналізу змісту ч. 1 ст. 184 КУпАП вбачається, що ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Зміст наведеної норми дозволяє констатувати, що в силу її вимог особа може бути притягнута до відповідальності за наявності в сукупності таких умов, коли вона: 1) є батьком або матір`ю дитини чи іншою особою, яка їх замінює (далі - батьки); 2) ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей; 3) ухиляється від виконання вказаних обов`язків саме відносно неповнолітніх дітей.

Аналіз приписів Закону України "Про освіту" та Закону України "Про охорону дитинства" дозволяє дійти висновку, що під невиконанням обов`язків по вихованню і навчанню дітей варто розуміти різні форми бездіяльності, у результаті яких відсутня належна турбота про виховання і навчання неповнолітніх дітей. Ухилення батьків і осіб, що їх заміняють, від виконання своїх обов`язків може виражатися в тому, що вони не піклуються про моральне виховання, фізичний розвиток дітей і зміцнення їхнього здоров`я, створення необхідних умов для своєчасного одержання ними освіти, успішного навчання, підготовки до трудової діяльності.

Окремо слід зазначити, що за змістом ч. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 N 3 під "непіклуванням про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя" слід вважати: незабезпечення необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; неспілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; невиявлення інтересу до її внутрішнього світу; нестворення умов для здобуття нею освіти. При цьому, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У вищенаведеному протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, від яких саме передбачених законодавством обов`язків, з посиланням на норму закону, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своїх неповнолітніх дітей, ухиляється ОСОБА_1 .

Крім того, в порушення положень ст.256 КУпАП та вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376 до протоколу про адміністративне правопорушення не надано будь-яких документів на підтвердження саме факту ухилення ОСОБА_1 щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання і виховання дітей.

До вказаного протоколу про адміністративне правопорушення додано лише письмові пояснення ОСОБА_1 та акт обстеження сім`ї, з яких слідує, що при обстеженні житлових умов сім`ї ОСОБА_1 було встановлено, що ОСОБА_1 разом із іншими особами розпивав спиртні напої в присутності дітей, не займається їх вихованням.

Суд відмічає, що вказана обставина - розпиття спиртних напоїв в присутності дітей сама по собі ніяким чином не підтверджує факту ухилення ОСОБА_1 від виховання своїх дітей.

Наведене унеможливлює оцінити обставини справи та відповідно розгляд судом даного протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вищенаведені недоліки, що були допущені при складанні адміністративного протоколу та при оформленні справи про адміністративне правопорушення, перешкоджають повному, об`єктивному та всебічному розгляду справи, прийняттю правильного рішення в ній, виконанню завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, а тому суд приходить до висновку про необхідність повернення справи для належного оформлення, шляхом зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення конкретних обставин, які б вказували на невиконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей; зазначення від яких саме передбачених законодавством обов`язків, з посиланням на норму закону, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, ухиляється останній; долучення пояснень представників навчального закладу; представників служби у справах дітей; бабусі тощо.

При цьому, при доопрацюванні матеріалів справи про адміністративне правопорушення слід звернути увагу на положення ст. 38 КУпАП щодо строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 252, 256, 280 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали, які надійшли з Коростенського РУП ГУНП України в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.184 КУпАП, повернути для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: А. Л. Гришковець