Справа № 524/6487/24
Провадження 3/524/3850/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2024 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Обревко Ліна Олександрівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: суду невідомо.

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Обревко Л.О. перебуває справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до протоколу, 07.06.2024 року о 12 год. 56 хв. за адресою м.Кременчук, вул.Троїцька,буд.101, водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ «MERCEDES-BENZ 200» д.н.з НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук,звужені зіниці очей які не реагують на світло,підвищена жвавість мови. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку,відмовився,чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України за, що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в законом встановленому порядку.

З огляду на те, що ОСОБА_1 будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та про те, що дана справа буде розглядатися у Автозаводському районному суді м. Кременчука (зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення), не вжв заходів для явки до суду, суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. (Рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" № 3236/03 від 03.04.2008 року). Тобто особа, яка притягається до адміністративної відповідальності вважається повідомленою належним чином про дату, час та місце розгляду судової справи.

Згідно зі ч. 2 ст. 268 КУпАП вважаю за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 оскільки його явка до судового засідання не є обов`язковою.

Захисник-адвокат Болгар О.І. в судовому засіданні просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення так як дана особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення за кермом не перебувала.

Як вбачається з відеозапису, наданому до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, на диску, як рухається автомобіль марки «MERCEDES-BENZ 200» д.н.з НОМЕР_1 по вул.Троїцькій в м.Кременчуці без явних порушень ПДР України, через деякий час даний автомобіль зупиняє екіпаж патрульної поліції, далі патрульні поліцейські підходять зі сторони водія, а за кермом перебувала особа жіночої статті, після чого патрульні почали говорити з особою яка сиділа на задньому сидінні,а не з водійкою та говорити, що дана особа пересіла назаднє сидіння,але водійка говорить, що вона керувала транспортним засобом на що патрульній проігнорувала та почали складати протокол про адміністративне правопорушення на особу, яку навіть не видно було на відео-запису. Безпосередньо зафіксованого факту керування транспортним засобом особою, що притягується до адміністративної відповідальності немає.

В судове засідання були викликані та допитані поліцейський взводу №1 роти №2 БПП в м.Кременчуці УПП в Полтавській області ДПП капрала поліції Голуба Андрія Сергійовича та поліцейський взводу №2 роти №2 БПП в м.Кременчуці УПП в Полтавській області ДПП рядовий поліції Верьовкіна Іллю Павловича,які пояснили, що зупинили даний ТЗ за порушення ПДР України та через деякий час у водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а пояснити чому складено протокол на особу якої навіть не було на відео-запису патрульні поліцейські пояснити не могли.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Диспозиція норми ч. 1 ст.130 КУпАП виділяє два окремих, незалежних один від одного види адміністративних правопорушень. Перший, це керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а другий, це відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому обидві форми правопорушення передбачають обов`язковою умовою притягнення до адміністративної відповідальності факт керування правопорушником транспортним засобом.

Тобто, з аналізу ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що відповідальність водія за порушення цієї норми настає виключно у разі керування або експлуатації транспортного засобу.

Так, само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Дана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 404/4467/16-а.

Також, п. 27 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено термін «керування транспортним засобом», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Згідно п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, оскільки вказані в протоколі події, не відповідають фактичним обставинам справи, мають невідповідності та неточності та не підтверджуються наданими доказами, у тому числі й долученими до матеріалів справи відеозаписами, а тому справу необхідно закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Суддя Ліна ОБРЕВКО