КРИНИЧАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 178/1528/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 року сел.Кринички

Суддя Криничанського районного суду Дніпропетровської області Лісняк В.В., при секретарі Коваль Л.І., розглянувши заяву адвоката Гончарова Михайла Сергійовича про відвід судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області Берелет Валентини Володимирівни у справі № 178/1528/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст.122-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Криничанського районного суду Дніпропетровської області перебуває справа № 178/1528/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст.122-2 КУпАП.

Адвокат Гончаров М.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про відвід судді Берелет В.В., мотивуючи своє клопотання тим, що головуюча суддя Берелет В.В., на його думку, допустила упередженість та необ`єктивність при розгляді зазначеної справи, не дослідила усіх доказів по справі, відмовила у задоволенні клопотання.

Суд , вивчивши матеріали справи, вважає , що у задоволенні заяви про відвід судді Берелет В.В. необхідно відмовити .

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і відповідно не передбачають порядку розгляду заяви про відвід. Тобто, у Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала відвід судді. Проте діючі Кримінальний процесуальний кодекс України має відповідні статті про відвід судді, а тому, при розгляді даної заяви про відвід, слід застосувати аналогію права.

Водночас ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22 грудня 1993 року міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» в спірних питаннях, або які не врегульовані національним законодавством, суди застосовують міжнародні договори , згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Крім того, Рада суддів України пунктом 4 рішення № 34 від 8 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм , що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Норми Кримінального процесуального кодексу України передбачають підстави за яких може бути заявлено відвід судді, який бере участь у кримінальному провадженні. А тому в даному випадку слід застосовувати аналогію права та застосувати норми КПК України при розгляді заяви адвоката Гончарова М.С. про відвід судді у адміністративній справі.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 9 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України», від 28 жовтня 1998 року «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 9 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Такі обставини при розгляді заяви про відвід судді Берелет В.В. не встановлені, не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, чи свідчили про її певну особисту заінтересованість, прихильність, уподобання стосовно однієї з сторін у справі, тому заява про відвід судді ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.245 ,246 ,252 , 283 КУпАП, ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя,

П О С Т А Н О В И В

У задоволенні заяви адвоката Гончарова Михайла Сергійовича про відвід судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області Берелет В.В. у справі № 178/1528/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст.122-2 КУпАП, відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає .

Суддя: В.В.Лісняк