СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/9021/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Горбенко Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в місті Києві ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, що проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №828412 - 28.10.2024 року о 15 год. 24 хв. в м. Київ, вул. В. Кільцева та дорога Кільцева на перехресті нерівнозначних доріг, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом VOLVO д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді з другорядної дороги на головну, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та не надав дорогу транспортному засобу АТАМАН д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого трапилось зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та матеріальних збитків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху та вимогу дорожнього знаку 2.1, за що відповідальність, передбачена ст. 124 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився разом зі своїм захисником - адвокатом Топчій П.І., вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнали.

Подали клопотання про закриття провадження у справі, в якому зазначили, що в даній дорожній обстановці водій автобуса АТАМАН ОСОБА_2 не мав пріоритетного права (переваги) на рух даною ділянкою відносно інших учасників руху, оскільки перебував поза межами проїзної частини, а отже створював для нього небезпеку для руху.

Вважають, що в даній дорожній обстановці в процесі виїзду на головну дорогу в місці, де є перехідно-швидкісна смуга (смуга розгону), водій ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.10.8. ч.2 ПДР, а у випадку виникнення небезпеки для руху - діяти у відповідності до вимог п.12.3 ПДР.

Крім того, вказали, що водій автобуса АТАМАН ОСОБА_2 , який рухався вул. Кільцева Дорога і здійснював маневрування, перетинаючи напрямний острівець, тобто перебуваючи поза межами проїзної частини, повинен був дотримуватись визначеного схемою організації дорожнього руху порядку руху відповідно до ліній дорожньої розмітки 1.16 розділу 34 ПДР, якими визначено, що лінія дорожньої розмітки 1.16.1-1.16.3 - позначає напрямні острівці в місцях поділу, розгалуження або злиття транспортних потоків і не призначена для руху по ній, а також при здійсненні маневрування дотримуватись вимог п.10.1 ПДР.

Зазначили, що в даній дорожній обстановці небезпека для руху була створена діями водія автобуса АТАМАН ОСОБА_2 , які не відповідали вимогам ПДР, а отже технічна можливість для водія автобуса АТАМАН ОСОБА_2 полягала в дотриманні вимог дорожньої розмітки 1.16 Розділу 34 ПДР, якою визначений порядок руху на даній ділянці і траєкторія руху автобуса АТАМАН суперечила вказаним вимогам, а також забезпечення безпеки дорожнього руху при здійсненні маневрування, тобто в дотриманні вимог п.10.1 ПДР. А ОСОБА_1 , за їх переконанням, не мав технічної можливості уникнути даної ДТП, оскільки у нього було недостатньо часу навіть на приведення в дію гальмівної системи.

На підставі викладеного просять суд справ про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення доєднано клопотання про подання доказів, у відповідності до котрого до матеріалів справи долучено: 1) Пояснення ОСОБА_1 від 11.12.2024 року (аналогічні по змісту з клопотанням про закриття провадження у справі); 2) два фотознімки з місця дорожньо-транспортної пригоди; та 3) висновок експерта №0668 від 11.12.2024 року за результатами проведення дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобіля Volvo д.н.з. НОМЕР_3 та автобуса Атаман А092 д.н.з. НОМЕР_2 .

Згідно зі статтею 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі наявних матеріалів справи, схеми місця ДТП, наявних у справі відеозаписів, дослідивши фотографії автомобілів, що були надані ОСОБА_1 та співставивши їх із наявними письмовими поясненнями у справі, суд дійшов висновку про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у діях ОСОБА_1 .

Складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

П. 16.11 Правил дорожнього руху встановлює, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Крім того, до знаків пріоритету віднесено знак 2.1 «Дати дорогу», у відповідності до котрого водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних та досліджених матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №828412 від 21 листопада 2024 року;

- відеозаписом, на якому відтворено дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 28.10.2024 року, що долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 ;

- довідкою старшого слідчого Святошинського УП ГУ Національної поліції у м. Києві про результати перевірки матеріалів ДТП від 05.11.2024 року;

- рапортом оперативного чергового від 28.10.2024 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 - водія автомобіля АТАМАН д.н.з. НОМЕР_2 від 28.10.2024 року;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.10.2024 року;

- схемою пригоди від 28.10.2024 року.

Зібрані докази узгоджуються між собою та згідно ст. 251 КУпАП є належними доказами в адміністративній справі.

Крім того, суд зауважує, що відхиляє доводи ОСОБА_1 , викладені у його письмових поясненнях та клопотанні про закриття провадження, оскільки вони, за переконанням суду, спростовані наявними матеріалами справи у своїй сукупності.

В зв`язку з вищевикладеним, суд, проаналізувавши наявні в справі матеріали в їх сукупності, приходить до переконання, що дана дорожньо-транспортна пригода та її наслідки перебувають у прямому причинному зв`язку саме з порушенням ОСОБА_3 вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України.

За встановлених обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_3 скоїв правопорушення, що передбачене диспозицією ст. 124 КУпАП України, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи і були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція статті 124 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд враховує характер вчиненого ним адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення та рівень правосвідомості, ступінь його вини та відношення до скоєного адміністративного правопорушення, відсутність пом`якшуючих чи обтяжуючих вину обставин, відсутність відомостей про попередні притягнення до адміністративної відповідальності.

До того ж, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_3 суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду), що охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного стягнення тощо.

За таких обставин, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи наявність негативних наслідків скоєного адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_3 адміністративне стягнення, в межах мінімальної межі санкції статті у виді штрафу.

Обставин, які б позбавляли можливості суд застосувати до ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу не встановлено.

Окрім того, суд також вважає, що в даному випадку саме такий вид і розмір стягнення, враховуючи вищевикладені обставини, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення особи, що притягується до адміністративної відповідальності від сплати судового збору, а відтак з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 124, 221, 283-285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення її постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня її винесення.

Суддя Н.О.Горбенко