ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2024 Справа №607/22391/24 Провадження №3/607/9336/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту Патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №144449 від 06.10.2024, ОСОБА_1 06.10.2024 16 год. 15 хв. в м. Тернопіль, вул. Ковальова 2 керував транспортним засобом Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу Alcotest 6810 ARBF 0443 повірка якого дійсна до 02 липня 2025 року відмовився, після чого огляд проводився в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР, що підтверджується висновком лікаря №623 від 06.10.2024, чим порушив п. 2.9 а ПДР України керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своє вини у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що не керував транспортним засобом. Крім цього, просить врахувати, що алкоголю не вживає, у зв`язку із підвищеним рівнем цукру у крові та наявністю інших захворювань вимушений приймати ліки, що і стало причиною позитивного результату огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд вважає, що його вина доводиться матеріалами адміністративної справи виходячи із наступного.

Відповідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

За результатами розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №144449 від 06.10.2024; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції №623 КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР від 06.10.2024, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «ТОМСЦНЗ» ТОР від 06.10.2024, копією постанови серії ЕНА №3209062 від 06.10.2024 згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, зокрема у тому, що він 06.10.2024 о 16 год. 15 хв. в м. Тернополі по вул. Академіка Корольова, здійснив зупинку (стоянку) транспортним засобом Тойота Королла д.н.з. НОМЕР_1 на проїжджій частині в другому ряду, чим порушив п. 15.4 ПДР; матеріалами відеофіксації, які містяться на оптичному диску.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, оскільки докази його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи, повно та всебічно досліджені під час розгляду справи. З цих підстав його слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він не керував транспортним засобом не заслуговують на увагу та спростовуються наявною у справі постановою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, із якої вбачається, що він, ОСОБА_1 , 06.10.2024 о 16 год. 15 хв. в м. Тернополі по вул. Академіка Корольова, здійснив зупинку (стоянку) транспортним засобом Тойота Королла д.н.з. НОМЕР_1 на проїжджій частині в другому ряду, чим порушив п. 15.4 ПДР, що доводить факт керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом.

Крім цього, із відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що транспортний засіб Тойота Королла заїхав у двір та зупинився, після чого зі сторони переднього пасажирського сидіння вийшла жінка. Коли поліцейські почали наближатися до даного автомобіля, автомобіль із швидкістю розпочав рух і проїхавши невелику відстань зупинився. Із відеозапису із нагрудних камер працівників поліції вбачається, що коли поліцейські підійшли до вказаного транспортного засобу, воно було закрите зсередини та на місці водія нікого не було, а ОСОБА_1 сидів в незручному положенні зі зв`язкою ключів, спереду на пасажирському сидінні. На вимогу працівників поліції відкрити двері і пред`явити документи - не реагував.

В подальшому до автомобіля підійшла дружина ОСОБА_1 та на питання поліцейських, чому ОСОБА_1 закрився в автомобілі і на вимогу поліцейських не виходить із автомобіля, пояснила, що на її думку він боїться працівників ТЦК та СП. В подальшому, коли ОСОБА_1 пояснив, що за кермом перебував його батько, дружина одразу заперечила його слова і запитала чоловіка чому він говорить нісенітниці і що вона не розуміє чому він так себе поводить. Також, дружина пояснила працівникам поліції, що вона залишала в машині чоловіка адекватного і виходила з машині для того, щоб взяти коробку. Далі ОСОБА_1 просив дружину зателефонувати до батька, щоб той вийшов з дому.

Отже, із аналізу хронології та змісту подій, які зафіксовані на відеозаписах з нагрудних камер працівників поліції, в суду не виникає сумнівів в тому, що 06.10.2024 о 16 год. 15 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_1 .

Виходячи із наведеного суд вважає, що надані ОСОБА_1 пояснення про те, що він не керував транспортним засобом не відповідають фактичним обставинам справи та надані з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Посилання ОСОБА_1 на те, що за станом здоров`я він вимушений приймати лікарські засоби, що і призвело до позитивних результатів його огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння не заслуговують на увагу, оскільки вживання водієм медичних препаратів, які призводять до стану сп`яніння не дає права водієві керувати транспортним засобом та є однією із підстав притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, ступінь вини, особу порушника, відсутність обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність та вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 245, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (Сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (Один) рік.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 (Тридцять чотири тисячі) грн. в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн. в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяВ. Л. Дзюбич