П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Наумова Н.В., розглянувши матеріали Військової частин НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , місце роботи: стрілець помічник гранатометника 2 гірсько-штурмової роти 3 грісько-штурмовового взводу 2 гірсько-штурмового відділення військової частини НОМЕР_1 , серія, номер паспорта та ідентифікаційний код суду невідомі, за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

10.12.2024 року солдат ОСОБА_1 , стрілець-помічник гранатометника 2 гірсько-штурмової роти 3 гірсько-штурмового взводу 2 гірсько-штурмового відділення військової частини НОМЕР_2 не заступив в добовий наряд по озброєному патрулю згідно графіку добових нарядів військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 . 10.12.2024 року майстер-сержант ОСОБА_2 заступив у добовий наряд черговим військової частини НОМЕР_2 згідно графіку добових нарядів військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Під час розводу та інструктажу нового заступаючого добового наряду, майстер-сержантом ОСОБА_2 була виявлена відсутність у строю добового наряду солдата ОСОБА_1 , який мав заступити патрульним 10.12.2024 року у складі озброєного патруля військової частини НОМЕР_1 відповідно до вищевказаного графіку добових нарядів військової частини НОМЕР_1 . На телефонні дзвінки вищевказаний військовослужбовець не відповідав ). Майстер-сержантом ОСОБА_2 була здійснена заміна солдата ОСОБА_1 на солдат ОСОБА_3 . Неправомірні дії солдата ОСОБА_4 полягають у невиході в добовий наряд по озброєному патрулю військової частини НОМЕР_2 без поважних причин, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчиненого в умовах особливого періоду.

Громадянин ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

При цьому суддя враховує, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001, у яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що гр. ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, тобто добросовісно не виконав процесуальні обов`язки, розгляд справи здійснено у його відсутність на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вина гр. України ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, стверджується даними протоколу А1778 №35 від 10.12.2024 року, службовою характеристикою гр. ОСОБА_1 , медичною характеристикою ОСОБА_1 , витягом з наказу №139 від 28.06.2023 року, копією військового квитка гр. ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , витягом з наказу від 09.12.2024 року №262, бланком отримання пояснень ОСОБА_5 , бланком отримання пояснень гр. ОСОБА_6 , витягом з наказу від 09.12.2024 року №251-НР, рапортом головного сержанта ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях гр. України ОСОБА_1 є ознаки правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП - недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Враховуючи характер та ступінь адміністративного правопорушення, обставини справи, вважаю, що гр. ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись,ст.ст. 283, 284 КУпАП, на підставі ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , місце роботи: стрілець помічник гранатометника 2 гірсько-штурмової роти 3 грісько-штурмовового взводу 2 гірсько-штурмового відділення військової частини НОМЕР_1 , серія, номер паспорта та ідентифікаційний код суду невідомі, визнати винним за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.)

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , місце роботи: стрілець помічник гранатометника 2 гірсько-штурмової роти 3 грісько-штурмовового взводу 2 гірсько-штурмового відділення військової частини НОМЕР_1 , серія, номер паспорта та ідентифікаційний код суду невідомі, на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законом (ч.3 ст.307 КУпАП).

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

На постанову може бути подана апеляція на протязі десяти днів до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області Н.В. Наумова