Провадження № 3/537/1837/2024
Справа № 537/5035/24
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2024 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука в складі головуючої судді Мурашової Наталі Валентинівни, за участі секретаря Дьяченко В.Ю., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчук Полтавської області, громадянки України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області 16.10.2001 року, РНОКПП НОМЕР_2 , з вищою освітою, яка не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП,

у с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №317807, складеним 18 вересня 2024 року інспектором сектору ювенальної поліції Відділення поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області старшим лейтенантом поліції Олійник Ю.В. «Неналежне виховання батьківських обов`язків щодо виховання дитини, через що 26.08.2024 року о 20:17 год. за адресою АДРЕСА_2 біля під`їзду, малолітня донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розпивала слабоалкогольний напій сидр, після чого останній стало зле, втратила свідомість та була доставлена до КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» з алкогольною інтоксикацією, як наслідок, мати не виконала вимоги ч.1,2 ст.150 СК України». Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначила, що є одинокою матір`ю, самостійно виховує доньку ОСОБА_2 , якій вже повних 13 років. Для утримання сім`ї ОСОБА_1 працює, але без офіційного оформлення трудових відносин. Належно виконує батьківські обов`язки по відношенню до доньки та не ухиляється від їх виконання, займається вихованням дитини. При цьому донька вже за віком може без супроводу гуляти з подругами, самостійно відвідувати навчальні заклади, ходити в магазин. Разом з тим ОСОБА_1 роз`яснює доньці наслідки вживання алкогольних напоїв та інших речовин, контролює її поведінку, коло спілкування, навчання. Проте під час прогулянки донька зустрілася з проблемними дівчатами, з якими їй не дозволяється гуляти, повелася на їх вмовляння, вжила запропонований ними напій, після чого одразу відчула себе зле та втратила свідомість. На теперішній час здоров`я доньки покращилося. Їй було надано необхідне лікування. З нею проведені бесіди. І вона обіцяла більше так не чинити.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд встановив наступне.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та відповідно до вимог ст. 279 КУпАП дослідити докази, якими згідно ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Частиною 1 ст.184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Наведені вимоги законодавства не дотримані при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №317807 від 18.09.2024 року, згідно з яким ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП.

Так, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та іншого народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Фактично в протоколі про адміністративне правопорушення, за яким ОСОБА_1 притягається до відповідальності за невиконання обов`язків щодо виховання дитини, працівник поліції обмежився наведеним у фабулі обвинуваченням лише посилання на ч.1 ст.184 КУпАП.

При цьому в порушення ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено суть адміністративного правопорушення, а саме, наявність конкретних обставин, які б вказували на ухилення від виконання ОСОБА_1 обов`язків щодо належного виховання малолітньої доньки.

Така невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст.256 КУпАП, не дає можливості визначитися, які саме дії чи бездіяльність вчинено ОСОБА_1 та в чому полягає їх протиправність.

З огляду на викладене, суд вважає, що зміст протоколу не містить об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Хоча протокол про адміністративне правопорушення складено щодо ОСОБА_1 , проте при викладенні складу адміністративного правопорушення у відповідній графі навіть не зазначено прізвище особи, яка вчинила дане правопорушення, тобто не названо суб`єкта правопорушення.

Згідно п.15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року № 1376, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Однак достатніх доказів, на підтвердження ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків матеріали справи не містять.

Подані в обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП докази, а саме, протокол про адміністративне правопорушення, рапорт працівника поліції, письмові пояснення ОСОБА_1 , не вказують на ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків.

В судовому засіданні дитина ОСОБА_2 повідомила, що проживає з мамою, яка працює та забезпечує її всім необхідним. Мама контролює її навчання, виховання, коло спілкування, роз`яснює наслідки вживання алкогольних напоїв та інших речовин. З цього приводу мама постійно проводить з нею виховні бесіди. Мама не застосовує до неї фізичне насильство Але вона не завжди слухає маму. В серпні 2024 року ОСОБА_2 гуляла з дівчатами, з якими мама не дозволяє їй спілкуватися. За пропозицією дівчат вона вжила напої, якими вони її пригостили. Після цього одразу відчула себе зле та втратила свідомість. Прийшла до тями вже у лікарні. Мама оплачувала її лікування, проводила бесіди, щоб такого більше не повторилося. ОСОБА_2 повідомила, що дуже злякалася таких наслідків вживання напоїв, зробила для себе висновки, більше не буде так чинити.

Суд вважає, що перебування дитини, якій виповнилося 13 років, у медичній установі у зв`язку з алкогольним отруєнням після вживання напоїв з подругами без дозволу батьків, не може однозначно розцінюватися як ухилення батьків від виконання своїх обов`язків.

Відсутні докази вини ОСОБА_1 в ухиленні від виконання батьківських обов`язків з інших незалежних джерел.

Вина особи у вчиненні правопорушення не може ґрунтуватися лише на документах, складених працівниками поліції.

З наданої Кременчуцькою гімназією №9 Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області інформації вбачається, що ОСОБА_2 навчається у гімназії з першого класу. Володіє навчальним матеріалом на достатньому та середньому рівнях. Навчається не в повну міру своїх сил, потребує постійного контролю. Останнім часом поведінка у навчанні покращилися. Має вузьке коло друзів, але намагається підтримувати дружні стосунки з однокласниками. Виконання громадських доручень залежить від настрою. Обов`язки по школі виконує під керівництвом вчителя. Іноді бере участь у виховних заходах гімназії. Весела, спокійна, врівноважена, енергійна. Має власну думку. Дитина забезпечена усім необхідним для навчання. Матір приділяє належну увагу вихованню доньки. Підтримує зв`язок з класним керівником у телефонному режимі, відвідує батьківські збори. Приходить до школи, коли є в цьому потреба, цікавиться її успіхами в навчанні й поведінкою.

З огляду на викладене суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Відповідно до положень ст.62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачить на її користь.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності, які є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява F 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява F 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

А згідно рішення у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

В межах розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд не має права в порушення принципу змагальності та диспозитивності, принципу рівності сторін, перебирати на себе функції обвинувачення та виправити цей недолік протоколу.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події, складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 10 діб з моменту винесення.

Суддя Мурашова Наталя Валентинівна