Справа № 298/2197/23
Номер провадження 3/298/1624/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в особі судді Зизич В.В., за участю секретаря судового засідання Вороняк А.А., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Колотуха О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Великий Березний матеріали справи, які надійшли з ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Ужгород Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого пекарем ФОП " ОСОБА_2 ", за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №941413 від 20 листопада 2023 року, складеного начальником СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Ярчич Р.В., ОСОБА_1 22 травня 2023 року близько 3.00 год. в с.М.Березний вул.Станційна вчинив злісну непокору працівникам поліції інспектору СРПП Віктору Циганину та поліцейському Сергію Опаленику, а саме: не виконував їхні законні вимоги, відмовлявся надавати документи та намагався втекти з місця вчинення адмінправопорушення.

Дії ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковані за ст.185 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину повністю заперечив. Пояснив, що в день події повертався з роботи, це було близько 3-ої години ночі. Зазначив, що поліцейські його побили, казали йому, що він п`яний, документи він не мав змоги пред`явити, оскільки поліцейські відразу почали його бити. Зазначив, що коли повертався додому, то бачив поліцейський патруль біля цвинтаря в смт.В.Березний, він їх проїхав, і лише біля його будинку він побачив патруль з проблисковими маячками, він вийшов з машини, тоді поліцейські почали його бити, не представилися, жодних вимог не пред`являли, схопили за светр і повалили на землю, почали одягати кайданки. Протокол про адміністративне правопорушення складали в нього вдома, прийшов поліцейський і сказав, що оскільки кримінальне провадження закрито, щодо нього складається протокол за ст.185 КУпАП.

Захисник Колотуха О.М. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_3 за ст.185 КУпАП відповідно до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, вказавши на відсутність належних доказів на підтвердження винуватості останнього. Аргументуючи таку свою позицію, захисник зауважив на тому, що ОСОБА_1 своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнає, долученими матеріалами справи вина ОСОБА_1 не доведена, натомість в діях працівників поліції наявний склад кримінального правопорушення, про що подана відповідна заява.

Захисник Колотуха О.М. подав суду письмові заперечення, в яких вказує, що з протоколом про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не згідний, та наполягає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Наголошує, що швидка медична допомога знадобилася ОСОБА_1 в зв`язку з тим, що одразу після зупинки ОСОБА_1 співробітники Національної поліції, діючи всупереч вимог Закону України «Про національну поліцію», застосували відносно ОСОБА_1 фізичну силу, зокрема, нанесли один удар прикладом автомата в область спини та у подальшому повалили його на землю і почали наносити тілесні ушкодження по різних частинах тіла. Вказані дії супроводжувались викручуванням рук та застосуванням кайданок. При цьому, співробітники поліції не надали ОСОБА_1 жодної інформації про причини зупинки, не представились, не пред`явили службове посвідчення, не інформували його про наявність чи відсутність ознак будь-якого правопорушення у зв`язку з яким відбуваються такі дії, не оголосили йому права, визначені відповідними нормами закону залежно від характеру правопорушення, у тому числі не надали ОСОБА_1 можливості реалізувати власне право на захист та у подальшому безпідставно застосували фізичну силу, яка супроводжувалась агресивним нанесенням йому тілесних ушкоджень.

У подальшому через дії співробітників Національної поліції в ОСОБА_1 раптово погіршився стан здоров`я. Зокрема, він відчував сильні болі в області грудної клітки, а також в області гомілковостопного суглобу правої ноги, його рідні викликали карету швидкої допомоги, якою ОСОБА_1 доставлено до Ужгородської ЦКЛ, де йому було надано відповідну медичну допомогу. Із виписки історії хвороби на ім`я ОСОБА_1 в нього діагностовано закриту тупу травму живота, множинні забої м`яких тканин грудного та поперекового відділу хребта, лівого колінного суглобу, забою м`яких тканин голови.

За таких обставин, співробітники поліції не надали ОСОБА_1 навіть можливості пред`явити посвідчення водія, оскільки одразу після того, коли він вийшов з автомобіля, застосували відносно нього фізичну силу і шляхом нанесення множинних тілесних ушкоджень в різні частини тіла довели його до складного фізіологічного стану.

По факту затримання ОСОБА_1 було складено постанову серії БАД №202750 від 22.05.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121- 3 та ч. 1 ст. 126 КУпАП. ОСОБА_1 оскаржив дану постанову до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області, рішенням суду від 29.09.2023 по справі №298/1239/23 за позовом ОСОБА_1 до Ужгородського районного управління Головного Управління Національної поліції в Закарпатської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, встановлено, що на відеозаписі наданому суду відповідачем (працівниками поліції), яке велося під час затримання ОСОБА_1 , чітко видно, що номерний знак в автомобілі ОСОБА_1 був освітленим, а також відсутні пропозиція надати посвідчення водія та відмова від такої. Крім того, представник відповідача зазначав, що ОСОБА_1 був присутнім при складанні постанови, а особу правопорушника було встановлено відповідно до посвідчення водія, при цьому ОСОБА_1 притягалося до відповідальності за не пред`явлення такого. Судом встановлено, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 22.05.2023 вчинив дії передбачені ч.1 ст.ст.121-3, 126 КУпАП. Вказані обставини встановлені судом на підставі належних доказів і не спростовані відповідачем.

Отже, твердження працівників поліції, що затримання ОСОБА_1 відбувалося у зв`язку з тим, що номерний знак його автомобіля не освічувався в темну пору доби, в зв`язку з чим ОСОБА_1 було порушено пункт 2.9. «Правил дорожнього руху» та відповідно ст. 121-3 ч. 1 КУпАП, також є голослівним та надуманим.

Крім того, по факту події, яка відбулася 22.05.2023 було відкрито кримінальне провадження №0000178 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення в діях ОСОБА_1 передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України - опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків щодо охорони громадського порядку. Під час досудового розслідування даного кримінального провадження було проведено всі можливі слідчі дії та встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України. В зв`язку з цим, 13 вересня 2023 року винесена постанова про закриття даного кримінального провадження.

Як вбачається із оскаржуваного протоколу, злісна непокора ОСОБА_1 працівникам поліції полягає у тому, що він не виконав їх законні вимоги, не надав документи та намагався втекти з місця вчинення правопорушення. При цьому, у протоколі не зазначено, які саме законні вимоги були висунуті працівниками поліції та які дії правопорушником були вчинені, що являють собою злісну непокору вказаним вимогам, тобто відсутні об`єктивна сторона вказаного правопорушення.

Більше того, всі вказані дії не можуть бути кваліфіковані як злісна непокора працівникам поліції, оскільки всі вони є надуманими та не відповідають дійсним обставинам справи, що доведено в суді та в процесі розслідування кримінального провадження.

Вимога працівників поліції інспектора Циганина В.В. та поліцейського ОСОБА_4 по зупинці автомобіля під керуванням ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що у його автомобіля не освічувався задній номерний знак в темну пору доби, є незаконною, що доведено в процесі розгляду адміністративної справи 298/1239/23 Великоберезнянським районним судом.

Факт ненадання ОСОБА_1 документів працівникам поліції відсутній, що також встановлено Великоберезнянським районним судом.

Ці обставини також підтверджуються і відеозаписом, який був наданий працівниками поліції для дослідження в суді, на якому чітко видно, що номерний знак в автомобілі ОСОБА_1 освітлений, а також відсутня пропозиція надати посвідчення водія та відмова від такої.

Твердження працівників поліції, що ОСОБА_1 намагався втекти з місця вчинення правопорушення є неправдивим. В діях ОСОБА_1 були відсутні будь-які протиправні дії, але внаслідок незаконних дій працівників поліції та застосування ними щодо ОСОБА_1 безпідставної та невиправданої фізичної сили, останнього відразу забрала швидка медична допомога.

Враховуючи наведене вище, ОСОБА_1 не вчинив жодної дії, що підпадає під ознаки об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Отже, працівники поліції склали оскаржуваний протокол про адміністративне правопорушення скоєне ОСОБА_1 тільки з метою приховати свої неправомірні дії, які виразились у перевищенні ними своїх службових обов`язків - безпідставному нанесенні ОСОБА_1 множинних тілесних ушкоджень 22.05.2023 близько 03:00 години при його затриманні поблизу будинку АДРЕСА_1 .

В зв`язку з цим, після лікування в КНП «Центральна міська клінічна лікарня», ОСОБА_1 звернувся до Закарпатської обласної прокуратури із заявою про умисне заподіяння тілесних ушкоджень працівниками поліції. 31 травня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за заявою потерпілого ОСОБА_1 розпочато досудове розслідування за ст. 365 ч. 2 КК України за № 0000135 шостим слідчим відділом територіального управління ДБР розташованого у місті Львові.

У зв`язку з цим захисник просить визнати ОСОБА_1 невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі № 298/2197/23 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що 22 травня 2023 року перебував на добовому чергуванні в наряді разом з ОСОБА_6 , під час патрулювання було помічено особу, яка перебувала в АВС «Зіна» в смт.В.Березний, і як здалося свідку, дана особа вживала пиво на вулиці біля магазину. Під магазином була припаркована лише одна машина автомобіль «Пежо», номерні знаки не пам`ятає, і поліцейським здалося, що дана особа буде за кермом, тому вирішили перевірити. Поліцейські вирішили зупинити автомобіль і перевірити особу водія на стан сп`яніння. Підстава зупинки - не повністю освітлювався задній номерний знак. Патрулі ввімкнули проблискові маячки, щоб автомобіль зупинився, проте такий не зупинявся з смт.В.Березний аж до с.М.Березний. Як виявилося, за кермом авто був ОСОБА_1 , який прибувши під будинок, вискочив із-за керма автомобіля і намагався втекти у своє дворогосподарство. Тоді свідок схопив його за руку і попросив почекати, а ОСОБА_7 одразу став у стійку і намагався ударити поліцейського, після чого було здійснено затримання. Стверджує, що авто зупинилося аж у с.М.Березний, поки поліцейські вийшли із службового авто, ОСОБА_1 намагався забігти у своє дворогосподарство. Ствердив, що схопив ОСОБА_8 за руку і сказав: почекайте, він розвернувся і хотів свідка вдарити, але не вдарив, бо поліцейські почали валити його на землю і почали затримувати. Свідок зазначив, що нічого не міг пояснити, хотів запитати у ОСОБА_1 чому він не зупиняється, проте останній взагалі не захотів слухати, свідок впевнений, що ОСОБА_1 був у стані алкогольного сп`яніння. Зазначив, що ОСОБА_7 не зупинявся на вимогу працівника поліції. Показав, що він разом з ОСОБА_6 затримували ОСОБА_1 , валили його на землю, намагались одягнути каданки, однак не вдалося це зробити, оскільки прийшов батько ОСОБА_1 і стягнув ОСОБА_9 за бронежилет. ОСОБА_1 лежав на землі, а свідок зверху, батько стягнув його, тим часом ОСОБА_10 не зміг втримати ОСОБА_1 , той з одною кайданкою побіг до себе в двір. Після цього була викликана слідчо-оперативна група, яка зайшла до хати ОСОБА_1 , в подальшому ОСОБА_1 було викликано швидку медичну допомогу і його було госпіталізовано до лікарні. Зазначив, що патрульне авто було припарковане на заправці в смт.В.Березний в напрямку руху в смт.В.Березний, побачивши авто ОСОБА_1 , патруль розвернувся і почав переслідування, оскільки мали припущення, що останній вживав алкоголь, поліцейські прийняли рішення перевірити його. При затриманні у ОСОБА_1 запах алкоголю був, прикладом автомату його не били.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що є дружиною ОСОБА_1 , і 22.05.2023 близько 3-ої ночі вона чекала чоловіка з роботи, побачила у вікно проблискові сині і червоні маячки, підійшовши ближче до вікна, побачила як двоє поліцейських біжать в сторону припаркованої машини чоловіка, тоді вона почала одягатися і виходити на вулицю. В цей момент подзвонила сусідка ОСОБА_12 , але з нею вона не говорила, вибігла на вулицю і почула крики: руку давай, побачила як двоє працівників поліції почали заламувати руку і вдягати на чоловіка кайданки. Коли вибігла на вулицю, то всі троє стояли, вона запитала, що сталося, сказала, що є дружиною ОСОБА_1 , однак їй відповіли, що нічого не сталося. Працівники поліції були агресивні, один з них ударив її чоловіка автоматом по спині, чоловік зігнувся вперед, другий почав викручувати, щоб вдягнути кайданки. Вона почала кричати, що б не били чоловіка і питала, що він накоїв, на що поліцейські сказали, що чоловік п`яний. Потім свідок подзвонила батьку чоловіка, що б він вийшов, бо б`ють його сина і почала все знімати на телефон. Ствердила, що один з поліцейських пшикнув балончиком в очі чоловіку, інший ударив автоматом по спині, чоловік упав долонями вниз до землі, потім чоловіка почали тягнути за ногу і викручувати ногу. Потім з хати вийшли батько та мати і теж почали питати, що трапилося, але поліцейські не реагували. Далі поліцейські почали душити чоловіка, було чути як чоловік хрипить при подиху, потім батько зіштовхнув поліцейського з ОСОБА_1 , той встав на ноги, а поліцейський штовхнув його на бетонну доріжку біля гаража. Далі чоловік пішов додому, йому стало погано, дуже боліло в грудях і коліно, почав задихатися і було викликано швидку медичну допомогу, яка приїхала через годину, чоловіка відвезли в Ужгород. З хати чоловіка винесли, він не міг іти сам, в лікарні перебував 5 днів.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що є матір`ю ОСОБА_1 , і прокинулась від того, що сильно гавкала в дворі собака, свідок вибігла у вітальню кімнату, побачила мигалки і голос сина почула. Вибігла на двір, побачила поліцейську машину, син уже лежав на землі і зверху на ньому два поліцейські. Один з них давив сину коліном на шию, поліцейські намагалися одягнути на сина кайданки, на землі біля них лежав магазин з автомата. На питання свідка що сталося, сказали, що син п`яний, і вони його затримують, на що вона запитала, навіщо його б`ють, хай оформляють матеріали мирно. На це прибіг чоловік - батько ОСОБА_1 , почав знімати поліцейських з сина, сину фукнули балончиком в обличчя, коли син встав, то його поліцейський штовхнув, він упав і вдарився у висок голови, потім пішов до хати, йому стало погано, почало давити серце, швидку тричі викликали, годину швидка їхала. Поліцейські давали сину продути прилад "Драгер", однак він не зміг продути через погане самопочуття, ніхто навіть не допоміг донести його до швидкої, сам іти він не міг. Спочатку сина відвезли в лікарню в м.Перечин, там довго чекали хірурга, потім його доправили в м.Ужгород, де він був на лікуванні тиждень. В лікарню в м.Ужгород приїхав поліцейський Пильник, який просив взяти від сина аналіз крові на алкоголь. Кров на аналіз взяли після КТ та УЗД.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що є батьком ОСОБА_1 , і в той день він спав, йому подзвонила невістка, він одягнувся і вибіг на вулицю, побачив, як двоє чоловіків у поліцейській формі сидять на його синові, один на шиї, інший намагався одягнути кайданки, син уже хрипів. Пояснив, що питав у поліцейських, що сталося, на що йому повідомили, що син п`яний, свідок намагався стягнути поліцейського з сина, але не вийшло. Свідок просив поліцейських, що б ті пройшли до хати, що б спокійно розібратись, намагався їх розтягнути, вони відпустили сина, потім штовхнули і той пав, вдарившись головою в бетон. Потім поліцейські викликали наряд, а свідок викликав швидку допомогу. Поліцейські казали, що син п`яний, хотів тікати від них, не їхню вимогу не зупинявся, їхав 140 км/год.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показала, що прокинулася від проблискових маячків у вікнах, думала, що це пожежна машина. Живе напроти будинку ОСОБА_1 , подзвонила його дружині, вона скинула слухавку. Потім свідок вийшла на вулицю і побачила, що сікора лежить біля паркану, одна рука в кайданках, іншу руку поліцейські заламували. Потім вийшли батьки ОСОБА_1 . Подія тривала близько години, свідок не була присутня до кінця, пішла додому. Ствердила, що чула, як поліцейські кричали, що ОСОБА_1 п`яний.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Колотуха О.М., показання свідків, дослідивши матеріали справи, а також надані стороною захисту письмові докази, суд приходить наступного висновку.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

До протоколу про адміністративне правопорушення на підтвердження вини ОСОБА_1 додані докази, які досліджені судом:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №941413 від 20 листопада 2023 року;

- постанова про закриття кримінального провадження від 13 вересня 2023 року;

- витяг з ЄРДР в кримінальному провадженні №0000178;

- витяг із реєстрації ЄО №1145 від 22 травня 2023 року;

- рапорт поліцейського Циганина В.;

- протоколи допиту свідка ОСОБА_15 від 22 травня 2023 року та від 22 червня 2023 року;

- вимога про судимість ОСОБА_1 та характеристика на ОСОБА_1 .

Положеннями ст.185 КУпАП встановлено відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких як: перебування працівника поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок.

Отже, правопорушення, що передбачене ст.185 КУпАП, обов`язково передбачає наявність законної вимоги чи розпорядження, зокрема, поліцейського.

Відповідно до визначення, яке міститься в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

З протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_1 22 травня 2023 року близько 3.00 год. в с.М.Березний вул.Станційна вчинив злісну непокору працівникам поліції інспектору СРПП Віктору Циганину та поліцейському Сергію Опаленику, а саме: не виконував їхні законні вимоги, відмовлявся надавати документи та намагався втекти з місця вчинення адмінправопорушення.

Дослідженими доказами, які долучені до матеріалів справи особою, яка склала протокол, не підтверджується перебування за обставин відображених у протоколі працівників поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_10 при виконанні службових обов`язків. Жодного доказу щодо того, що вказані працівники поліції 22.05.2023 о 3-ій годині перебували в наряді і здійснювали чергування (патрулювання) в смт.В.Березний до матеріалів справи не долучено.

До протоколу також не долучено жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 злісної непокори, яка виразилась у невиконанні законної вимоги поліцейського пред`явити документи, що посвідчують його особу.

Спеціальною нормою, а саме ст.40 Закону України «Про національну поліцію», регламентовано порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Тому, працівники поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події та обставин адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, мають можливість для формування доказової бази щодо правопорушення.

Разом із тим, до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не долучено відеозаписів із нагрудних реєстраторів поліцейських, що унеможливлює їх дослідження судом та встановлення обставин, що мали місце 22.05.2023.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі, до матеріалів справи долучено рапорт поліцейського Циганина В., який на переконання судді, не може слугувати однозначним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки у даному випадку зазначена особа є зацікавленою у розгляді справи, що ставить під сумнів дотримання вимог щодо об`єктивності з`ясування обставин.

Доданий до протоколу про адміністративне правопорушення витяг із реєстрації ЄО №1145 від 22 травня 2023 року, який відображає лише фіксацію повідомлення поліцейського Циганин В. щодо події, яка мала місце 22.05.2023, також не може бути покладений в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні, інкримінованого йому правопорушення за відсутності інших належних, допустимих та достатніх у своїй сукупності доказів щодо підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 злісної непокори законній вимозі поліцейського.

Що стосується постанови слідчого СВ ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Форкош П.А. про закриття кримінального провадження від 13.09.2023, якою закрито кримінальне провадження №0000178 від 22.05.2023 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, то суддею зазначається, що винесення слідчим вказаного процесуального рішення та зазначення в резолютивній частині постанови вказівки слідчого про вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення злісної непокори, саме по собі, за відсутності належних та допустими доказів в даній справі, не доводить злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

В той же час, стороною захисту до письмових заперечень долучено копію рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 29 вересня 2023 року в справі №298/1239/23 (номер провадження 2-а/298/25/23) за позовом ОСОБА_1 до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, яким позов задоволено, скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАД №202750 від 22.05.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 та ч.1 ст.126 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрито. Згідно мотивувальної частини вказаного судового рішення слідує, що із відео наданого відповідачем вбачається, що водій автомобіля (позивач) не одразу реагує на вимогу поліцейського про зупинку автомобіля, а продовжує рух і зупиняється біля свого будинку, після чого працівники поліції, одразу після зупинки, наносять позивачу удар та застосовуються до нього кайданки, номерний знак в автомобілі позивача освітлений. Також у рішенні суду констатовано, що відповідач не надав жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 22.05.2023 вчинив дії, передбачені ч.1 ст.121-3, ст.126 КУпАП.

З листа начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури Дочинець В.І. від 08.06.2023 за №22/3-1302-23 та долученого до листа витягу з ЄРДР №0000135 слідує, що за фактом перевищення службових повноважень працівниками поліції, що виразилось в умисному заподіянні ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, обласною прокуратурою внесено відомості до ЄРДР №0000135 від 31.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Випискою із медичної карти стаціонарного хворого №5438 підтверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував в стаціонарі з 22.05.2023 11.26 год. до 26.05.2023 10.00 год. з діагнозом закрита тупа травма живота, множинні забої м`яких тканин грудного та поперекового відділів хребта, лівого колінного суглобу, правого г/с суглобу, забій м`яких тканин голови. За даними результатів аналізу крові - етаноловий тест негативний.

Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та ступеня підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного, суддею зауважується, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , в даному випадку, зважаючи на встановлені вище обставини, не може бути визнаний судом належним доказом у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

При цьому, суддя звертає увагу на приписи ч.2 ст.251 КУпАП, якими обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суд не є каральним органом. Суд потрібен для відновлення справедливості та встановлення вини особи, яка вчинила правопорушення. У разі встановлення такої вини притягнення особи до відповідальності, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Оцінюючи надані докази в їх сукупності, суддя приходить висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому, беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в ст.62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що в діях останнього відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є обставиною, яка виключає провадження по справі.

Керуючись ст.185, п. 1 ч.1 ст.247, ст.ст.283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Зизич В.В.