П О С Т А Н О В А

Іменем України

11.10.2024 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Величко О.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

18.10.2023 року о 18 год. 30 хв. у м. Львові по вул. Кн. Ольги, 114 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 210994, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість рухів, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду в медичному закладі для визначення стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на нагрудні камери поліцейських.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`являвся, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Разом із тим, захисником ОСОБА_1 адвокатом Приндотою У.Г. на адресу суду направлялися клопотання про відкладення розгляду справи від 19.02.2024 року, про ознайомлення з матеріалами справи від 16.02.2024 року.

Окрім того, захисником ОСОБА_1 подано клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що до протоколу не додано належних доказів того, що транспортний засіб здійснював рух, на оглянутих відеозаписах не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

В судове засідання для розгляду справи захисник ОСОБА_2 також не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Окрім цього, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до Глави 21 КУпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Однак, положенням ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено вичерпний перелік категорій справ, коли присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, у зазначений виключний перелік не входить.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, а також неодноразово викликався в судові засідання судовими повістками, проте, не вжив заходів для явки до суду, про поважність причин неявки суду не повідомив, його поведінку суд вважає зловживанням та свідомим затягуванням розгляду справи.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, долучені до нього матеріали, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, доведена: протоколом серії ААД № 567068 від 18.10.2023 року; відеозаписом з нагрудних камер працівників УПП у Львівській області, здійсненим на виконання вимог ч.2 ст.266 КУпАП, яким підтверджуються час та обставини вчинення правопорушення, зазначені у вищевказаному протоколі, зокрема зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі на виявлення стану наркотичного сп`яніння; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 18.10.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 скеровувався працівниками поліції для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння до КНП ЛОР "ЛОМЦП та ТУ" у зв`язку з виявленням у водія ознак такого сп`яніння: підвищена жвавість, поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці, що не реагують на світло; рапортом інспектора взводу 1 роти 3 батальйону 3 УПП у Львівській області ДПП Т. Крука від 18.10.2023 року, з якого слідує, що 18.10.2023 року екіпаж патрульної поліції о 18.30 год. у м. Львові по вулю Княгині Ольги, 114 зупинив транспортний засіб ВАЗ 210994, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 за несправність світлових приладів в темну пору доби і під час розгляду адміністративної справи у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та йому було запропоновано пройти огляд у медичному закладі, від чого ОСОБА_1 відмовився; постановою серії ЕАТ № 7967323 від 18.10.2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 18.10.2023 року о 18 год. 30 хв. керував автомобілем з непрацюючим правим заднім стоп-сигналом, - які в своїй сукупності вказують на те, що ОСОБА_1 18.10.2023 року о 18 год. 30 хв. у м. Львові по вул. Кн. Ольги, 114 дійсно відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Оцінюючи вищевказані документи і пояснення, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості, та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого часиною 1 ст. 130 КУпАП. В своїй сукупності дані докази є достатніми.

Таким чином, суд, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи, вважає доведеним факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 130 КУпАП.

Суд не бере до уваги твердження адвоката Приндоти У.Г., викладені в клопотанні від 19.02.2024 року як такі, що не узгоджуються із матеріалами справи. Зокрема дослідженими в судовому засіданні доказами, наявними в матеріалах справи, підтверджується факт керування ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ 210994, д.н.з. НОМЕР_1 , 18.10.2023 року о 18 год. 30 хв. у м. Львові по вул. Кн. Ольги, 114 та відмову останнього пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. При цьому, згідно наявних відеозаписів з нагрудних камер поліцейських ОСОБА_1 на місці оформлення адміністративних матеріалів факт керування ним транспортним засобом не заперечував, натомість пропонував поліцейським домовитися з метою непритягнення його до адміністративної відповідальності (відеофайл clip0, часовий проміжок відтворення файлу 03:00-03:40). Також не можуть бути визнані спроможними доводи захисника про те, що у працівників поліції не було підстав для проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, адже такі повністю спростовуються дослідженими в судовому засіданні відеоматеріалами. Так, з оглянутих відеофайлів слідує, що водію ОСОБА_1 чітко було озвучено наявні в нього ознаки сп`яніння, при цьому, останній сам визнав, що руки у нього дійсно тремтять. Крім цього, працівниками поліції проводилась перевірка зіниць ОСОБА_1 з використанням підсвічування і встановлено, що зіниці водія не реагують на світло. За наведених обставин у працівників поліції були достатні і переконливі підстави для того, щоб скерувати водія ОСОБА_1 до медичного закладу для походження огляду на стан наркотичного сп`яніння відповідно до положень п.4 р.І та п.12 р.ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення, яке становить підвищену загрозу заподіяння шкоди і посягає на громадську безпеку, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, а тому стосовно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У разі несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст.ст.307, 308 КУпАП, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Роз`яснюється, що в разі несплати штрафу в строк, встановлений ч. 1ст. 307 КУпАП, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя Величко О.В.