П О С Т А Н О В А

іменем України

16.12.2024 смт. Оржиця

Суддя Оржицького районного суду Полтавської області Смілянський Євгеній Анатолійович, при секретарі Гапон Т.В., за участі адвокатів Юхимович С.А. та Юхимович В.Ф., розглянувши справу про адміністративне правопорушення № 543/487/24 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер невідомий, місце проживання: АДРЕСА_1 ; не працює

за статтею 130 частина 1 кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу ОСОБА_1 03.06.2024 року о 09 год 31 хв по вулиці Центральній, 93; селища Оржиця, Лубенського району, Полтавської області керував транспортним засобом Хюндай державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння чим порушив пункт 2.9 А Правил дорожнього руху.

На розгляд справи ОСОБА_1 з`явився, вину не визнав та пояснив, що автомобілем в стані алкогольного сп`яніння не керував, Правил дорожнього руху не порушував і взагалі не рухався автомобілем, а стояв біля автозаправки коли підійшли працівники поліції і безпідставно склали на нього протокол. Підпис на висновку тестування на алкоголь йому не належить, пояснення в протоколі написав під диктовку працівників поліції.

Свідок ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_1 був тверезий і взагалі автомобілем не керував, а стояв біля автозаправки, Правил дорожнього руху не порушував.

З доданого до протоколу DVD-диску вбачається, що відеозапис проводився 03.06.2024 року. В матеріалах справи не зазначено ким проводився відеозапис, на який технічний засіб та не вказано місце відеозйомки. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться біля автомобіля, який не рухається, а стоїть на проїжджій частині вулиці Центральна селища Оржиця. З відеозапису також вбачається, що водій автомобіля Хюндай Правила дорожнього руху не порушував.

З відеозапису також вбачається, що працівники поліції під час складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП не роз`яснили ОСОБА_1 його права та не надали на вибір трубку до технічного приладу «Драгер».

Згідно статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 визначає, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій у статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовій позиції Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації NoR (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати свої права.

Не знаючи своїх прав ОСОБА_1 не міг належним чином здійснювати свій захист, зокрема залучити адвоката, заявляти клопотання, надавати докази тощо.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що отримані докази стану алкогольного сп`яніння, а саме результат тесту на стан сп`яніння зроблений за допомогою технічного засобу «Драгер» є неналежним та недопустимим доказом, оскільки не містить взагалі інформації щодо дати та часу проведення освідування, дати повірки приладу, номер тесту, температури, марки принтеру тощо.

Таким чином, зібрані по справі докази є неналежними і недопустимими та не свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України", суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Отже, стороною обвинувачення не надано жодних належних та допустимих доказів законних підстав для зупинення автомобіля та перебування водія в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, суд вважає, що з доказів по справі не вбачається, що водій допустив будь-які порушення Правил дорожнього руху за які його слід було зупинити, у зв`язку з чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не зобов`язаний був виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення. Зазначені висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 15.03.2019 року по справі № 686/11314/17 та з позицією Полтавського апеляційного суду ( постанова від 08.08.2023 року, справа № 543/255/23 ).

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 частина 1 кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись статтями 254, 266, 283, 284 частиною 1 пункту 3 кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провадженням закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб з дня її ухвалення до Полтавського апеляційного суду через Оржицький районний суд Полтавської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі оскарження з моменту ухвалення постанови судом апеляційної інстанції.

Суддя : Є.А.Смілянський