П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Наумова Н.В., в присутності захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Козар М.В., розглянувши матеріали Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи, серія, номер паспорта та ідентифікаційний номер платника податків суду не відомий, до адміністративної відповідальності,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 136790 від 25.09.2024 року вбачається, що 21.09.2024 року о 21 год. 26 хв. в м. Ужгород, вул. Сурікова, 3, водій ОСОБА_1 керуючи «Renault Dokker» н.з. НОМЕР_1 рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності руху внаслідок чого допустив зіткнення з тз «Mazda» нз НОМЕР_2 , який був припаркований, під керуванням гр. ОСОБА_2 . При ДТП тз зазнали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Чим порушив вимоги п. 10.9 А ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У судове засідання гр. ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений.

Його захисник адвокат Козар М.В. просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адмін. правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні докази винуватості у вчинені ним даного правопорушення та те, що гр. ОСОБА_1 категорично заперечує вину у вчинені даного правопорушення.

На підтвердження гіпотетичної вини ОСОБА_1 надані: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 136790 від 25.09.2024 року, копія протоколу про адмін.. правопорушення №136792 від 25.09.2024 року за ст. 122-4 КУпАП, схема місця ДТП від 21.09.2024 року, письмові пояснення гр. ОСОБА_1 від 25.09.2024 року в яких останній вказав, що з пред`явленого йому ДТП нічого не може пояснити, оскільки в ДТП він не був і ніякого торкання його автомобіля не відчув, письмові пояснення гр. ОСОБА_2 від 22.09.2024 року, з яких вбачається, що підійшовши до машини, яка стояла у дворі він побачив пошкодження задньої бокової частини бамперу. Поговоривши з сусідами виявив, що хтось бачив машину яка скоїла ДТП, то була біла «Рено докер», рапорт заступника командира взводу М. Цьока від 22.09.2024 року.

Однак, будь яких доказів на підтвердження обставин зазначених в протоколі, а саме факту ДТП суду надано не було, а саме не надано пояснення будь яких свідків, відеоматеріалів та фотоматеріалів.

Тобто, до протоколу серії ЕПР1 № 136790 від 25.09.2024 року, не додано жодних доказів, які можуть бути безумовними доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП, що унеможливлює об`єктивний розгляд справи судом.

Виходячи зі змісту ст. ст. 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та одних із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

При цьому за змістом приписів КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення, у якому викладається суть правопорушення, при доведеності складу якого в діях певної особи, вона може бути піддана заходам кримінально-правового впливу, різновидом якого є стягнення у справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, викладеної у чисельних рішеннях Суду («Енгель та інші проти Нідерландів», «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Швидка проти України» та інші) адміністративні правопорушення за своєю правовою суттю є кримінальними правопорушеннями, а тому і провадження у цих справах повинне проводитись за правилами, передбаченими для кримінальних правопорушень. Із урахуванням викладеного необхідно зробити висновок, що сутність правопорушення, яка викладається у протоколі про адміністративне правопорушення фактично є обвинуваченням у вчиненні діяння кримінально-правового характеру, висунення якого викликає у особи необхідність здійснення захисту. В зв`язку із цим до висунутого обвинувачення як нормами кримінального процесуального закону, так і нормами адміністративного законодавства висуваються певний ряд вимог, в тому числі і щодо конкретності цього обвинувачення.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суддя позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вказаний обов`язок повністю покладений на орган або особу, яка складає відповідний протокол, що повністю узгоджується з приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, згідно з якими обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Беручи до уваги викладене, з точки зору достатності доказів, матеріали справи не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, приходжу до переконання, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, сам протокол про адміністративне правопорушення, як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування, складений із суттєвими порушеннями вимог чинного законодавства, а тому провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у його діях події і складу вказаного адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі № 308/16311/24 про притягнення громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи, серія, номер паспорта та ідентифікаційний номер платника податків суду не відомий, до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити згідно п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 284 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція на протязі десяти днів до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області Н.В.Наумова