ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2024 Справа №607/21142/24 Провадження №3/607/8854/2024

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Якімець Тарас Ігорович розглянув матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серія НОМЕР_1 , який має вищу освіту, одружений, працює у ПП «Спецтрансінвест», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за статтями 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

У С Т А Н О В И В:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №135771 від 24 вересня 2024 року встановлено, що 19 вересня 2024 о 17 год. 20 хв. в м. Тернопіль, вул. Над Ставом, 2, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Man TGA 41.480» д.н.з. НОМЕР_2 , не був достатньо уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою та її зміною під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, не скористався допомогою сторонніх осіб внаслідок чого здійснив наїзд на фасад будинку; внаслідок наїзду фасад будинку отримав механічні ушкодження. Цим самим водій порушив пункт 2.3.б. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР України) порушення стеження за дорожньою обстановкою, реагування на її зміну, стеження за вантажем, технічним станом; пункт 10.9. ПДР України інше порушення ПДР України, порушення правил руху транспортним засобом заднім ходом, за що передбачена відповідальність за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) (а.с. 1).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №135777 від 24 вересня 2024 року вказано, що 19 вересня 2024 о 17 год. 20 хв. в м. Тернопіль, вул. Над Ставом, 2, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Man TGA 41.480» д.н.з. НОМЕР_2 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) місце події залишив, чим порушив пункт 2.10.а. ПДР України залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху місця пригоди на порушення встановлених правил, за що передбачена відповідальність за статтею 122-4 КУпАП (а.с. 2).

ОСОБА_1 09 жовтня 2024 року з`явився у судове засідання. Був ознайомлений зі своїми правами, зокрема з приписами статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП, та зазначив, що повністю розуміє їх зміст.

У процесі судового розгляду надав пояснення, що він дійсно 19 вересня 2024 о 17 год. 20 хв. в м. Тернопіль по вул. Над Ставом, 2, керував транспортним засобом «Man TGA 41.480» д.н.з. НОМЕР_2 , вказав, що вину у скоєному визнає частково та щиро розкаюється. Часткове визнання вини пояснив тим, що визнає факт скоєння ДТП, проте зазначив, що не відчув удару та не помітив, що міг зачепити фасад будівлі, а тому не усвідомлюючи, що скоїв ДТП, поїхав в напрямку постійної стоянки «Man TGA 41.480» д.н.з. НОМЕР_2 в с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області.

Крім визнання вини стосовно вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП, вина ОСОБА_1 у вчиненні цього адміністративного проступку, доведена наступними матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №135771 від 24 вересня 2024 року (а.с. 1);

фото- та відео- матеріалами «WhatsApp Image 2024-09-24 at 10.42.51», «WhatsApp Image 2024-09-24 at 10.43.07», «WhatsApp Video 2024-09-24 at 10.43.22» (а.с. 3);

схемою місця ДТП, яка сталася 19 вересня 2024 року в м. Тернополі, вул. Над Ставом, 2 (а.с. 4);

письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 від 19 вересня 2024 року, в яких вказано, що 19 вересня 2024 року близько 17 год. 20 хв. вона почула звук грюкоту, вийшла на балкон і помітила кран, який допустив зіткнення з фасадом будинку по вул. Над Ставом, 2 орієнтовно на висоті трьох метрів та пошкодивши його, після чого транспортний засіб залишив місце ДТП (а.с. 5);

рапортом інспектора взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП старшого лейтенанта поліції Сергія Петришина від 19 вересня 2024 року (а.с. 6);

реєстраційною карткою транспортного засобу «Man TGA 41.480» д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ПП «Спецбудтранс» (а.с. 7);

протоколом огляду транспортного засобу «Man TGA 41.480» д.н.з. НОМЕР_2 , від 24 вересня 2024 року, де встановлені потертості на противазі автокрана (а.с. 8);

письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 24 вересня 2024 року, в яких зазначено, що 19 вересня 2024 року близько 17 год. здійснював виїзд з вул. Над Ставом в м. Тернопіль, автомобілем «Man TGA 41.480» д.н.з. НОМЕР_2 , в напрямку гаражу базування в с. Байківці; виїзд здійснювався в тісних умовах, попередньо перевіривши габарити автомобіля, проте, на наступний день, а саме 20 вересня 2024 року стало відомо, що зачепив кут будинку при повороті; свою причетність та вину визнає (а.с. 9).

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 2.3.б. ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до пункту 10.9. ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Як вказано в статті 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Отже, на підставі дослідження адміністративних матеріалів (протоколів, фото- та відео- доказів, пояснень ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 ), ураховуючи пояснення надані в суді, суд доходить висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, тобто порушення водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження іншого майна, а саме: фасаду будинку, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Обираючи вид адміністративного стягнення, суд, відповідно до статті 33 КУпАП, бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, а тому вважає, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, тому, у відповідності до частини п`ятої статті 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 122-4 КУпАП, суд доходить до висновку про необхідність закриття провадження з огляду на наступне.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 КУпАП).

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньотранспортної пригоди, до якої вони причетні .

Відповідно до пункту 2.10.а. ПДР України у разі причетності до ДТП водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Тобто ПДР України встановлюють обов`язок для водіїв, які причетні до ДТП, негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, відповідно невиконання наведеного припису ПДР України матиме наслідком притягнення до адміністративної відповідальності.

Утім, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 1224 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу (прямого або не прямого), адже, відповідно до пункту 1.10 ПДР України залишення місця ДТП дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Тобто сам факт залишення місця ДТП є недостатнім для притягнення особи до адміністративної відповідальності; особа має усвідомлювати, що її дії протиправні й, що вона їх вчиняє для приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння.

У судовому засіданні судом встановлено та підтверджено матеріалами адміністративної справи, що 19 вересня 2024 о 17 год. 20 хв. в м. Тернопіль, вул. Над Ставом, 2, водій ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом «Man TGA 41.480» д.н.з. НОМЕР_2 не був достатньо уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою та її зміною й рухаючись заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, не скористався допомогою сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на фасад будинку, фасад будинку отримав механічні ушкодження, однак, при цьому не відчув удару та не помітив, що міг зачепити фасад будівлі. ОСОБА_1 пояснив, що через великі габарити транспортного засобу (пошкодження фасаду відбулося на висоті трьох метрів), шум та вібрацію в кабіні не відчув, що він зачепив фасад будинку й продовжив рух не усвідомлюючи свою причетність до ДТП. Вказав, що не мав на меті приховувати факт пригоди або обставин її скоєння.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б спростовували пояснення ОСОБА_1 , суд вважає пояснення особи, яку притягують до адміністративної відповідальності, логічними, обґрунтованими та послідовними, а тому констатує відсутність умислу на вчинення адміністративного проступку, передбаченого статтею 122-4 КУпАП.

При цьому, приймаючи рішення по суті справи, суд виходить з вимог статті 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні судом у судовому засіданні, не підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 1224 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП відсутність складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 7, 9, 33, 34, 35, 1224, 124, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

2. ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

3. Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок в дохід держави.

4. Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

5. У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

6. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

7. Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

8. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

9. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою

статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

10. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

11. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Т. І. Якімець