Справа № 196/1510/24
№ провадження 3/196/827/2024
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року смт. Царичанка

Суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області Бабічева Л.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №4 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, приватного підприємця "ФОП ОСОБА_2 ", який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 173 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 012255 від 25.11.2024 року зазначено, що 06.10.2024 р. близько 21.25 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , висловлювався нецензурною лайкою на образливими словами на адресу гр. ОСОБА_4 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян, тримаючи в руках мисливську гладкоствольну рушницю, за що передбачена відповідальність ст.173 КУпАП.

Від захисника ОСОБА_3 - адвоката Твардієвич Є.О. до суду надійшло клопотання про закриття провадження по справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. У клопотанні посилається на те, що дійсно 06.10.2024 р. ОСОБА_3 виражався нецензурною лайкою, перебуваючи в с.Гнатівка на вул.Центральна біля будинку №11, однак його поведінка була наслідком неправомірних дій гр. ОСОБА_4 , який наніс тілесні ушкодження гр. ОСОБА_3 . За даним фактом у ВП №4 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області було порушене кримінальне провадження №0000001, тому поведінка ОСОБА_3 жодним чином не була направлена на порушення громадського порядку (а.с.35-37).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_3 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, з таких підстав.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою у статті 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд розглядає справу у межах обставин, викладених у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення та на основі тих доказів, які стосуються обставин вчинення адміністративного правопорушення, які покладено в основу складання зазначеного вище протоколу.

Відповідно до викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин, ОСОБА_3 , знаходячись на вулиці біля будинку, порушив громадський порядок, а саме висловлювався нецензурною лайкою та образливим словами на адресу гр. ОСОБА_4 , тримаючи в руках гладкоствольну рушницю.

Стаття 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, об`єктивна сторона зазначеного правопорушення полягає у порушенні громадського порядку (урегульованої правовими та іншими соціальними нормами системи суспільних відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей) шляхом вживання нецензурної лайки в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та вчинення інших подібних дій.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Крім того, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони, яка є складовою правопорушення, є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії, а саме неповага до суспільства, прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Так, інкриміновані ОСОБА_3 дії не містять усіх обов`язкових ознак складу правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

Фактичні обставини справи, встановлені судом на підставі відомостей, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього письмових документів, свідчать про те, що дії ОСОБА_3 були зумовлені саме конфліктною ситуацією з потерпілим, а не хуліганським мотивом.

Ухвалою слідчого судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2024 року (справа № 196/1407/24) було задоволено скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язано уповноважену службову особу ВП №4 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до ч.1 ст.214 КПК України за заявою ОСОБА_3 від 07 жовтня 2024 року, зареєстровану в ЖЄО за №5291. В ухвалі зазначено, що 07.10.2024 р. ОСОБА_3 звернувся до відділу поліції із заявою про нанесення йому тілесних ушкоджень незнайомим чоловіком 06.10.2024 р. близько 21.00 год. (а.с.39-40).

На підставі ухвали слідчого судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2024 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст. 125 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000001 (а.с.37).

У письмових поясненнях ОСОБА_3 від 07.10.2024 зазначено про факт завдання йому тілесних ушкоджень 06.10.2024 р. (а.с.12).

Отже, суд доходить висновку про відсутність у діях ОСОБА_3 умислу на порушення громадського порядку та хуліганського мотиву, тобто бажання проявити неповагу до суспільства, показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Відповідно до абз. 2 п. 15 постанови Великої Палати Верховного суду від 03 липня 2019 року за відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства (справа № 288/1158/16-к).

Суд не знайшов підтвердження тому, що дії ОСОБА_3 були спрямовані на порушення громадського порядку чи дійсно порушили громадський порядок.

Крім того, не доведено саму об`єктивну сторону вчинення ОСОБА_3 вказаного в протоколі правопорушення, а саме висловлювань нецензурною лайкою, образливими словами на адресу ОСОБА_4 .

До протоколу про адміністративне правопорушенні додані письмові пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які складені працівником поліції та не містять дату складання. У поясненнях лише зазначено про наявність словесної сварки між потерпілим та ОСОБА_3 (а.с.8-10).

Диску із відеозаписом подій, які інкримінуються ОСОБА_3 , суду надано не було.

Отже, інкриміновані ОСОБА_3 дії не містять усіх обов`язкових ознак складу правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП, а тому відсутній і склад адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, при встановленні відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За змістом ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Як наслідок, на переконання суду дані відображені працівниками поліції про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП є сумнівними з огляду на вищезазначені підстави, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що судом не встановлено в діях ОСОБА_3 вчинення дрібного хуліганства, передбаченого вимогами ст. 173 КУпАП, при зазначених в протоколі обставинах, а тому справу необхідно закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, 280, 283-284, 285, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. 173 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Царичанський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.П. Бабічева