ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/1920/24 Головуючий в 1 інст. Турбіна Т.Ф.
Провадження №33/807/746/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України Сукача Р.Л. (в режимі відеоконференції), розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2024 року, якою провадження в справі за ст. 124 КУпАП у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з відомостями протоколу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції встановив, що 07 лютого 2024 року, о 06 год. 15 хв., в місті Запоріжжі на перехресті проспекту Соборного та проспекту Металургів, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Рута СПВ-20, номерний знак НОМЕР_2 , не надав перевагу в русі та не забезпечив безперешкодний проїзд транспортного засобу Ford Ranger, номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався з увімкненими синіми проблисковими маячками та спеціальним звуковим сигналом, та здійснив зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмовані відсутні. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 3.2 ПДР, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій зазначив, що вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що не відповідає нормам матеріального права, внаслідок чого підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що в порушення вимог ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення складений через 22 дні після дорожньої-транспортної пригоди.

Зазначив, що наявність дозволу на встановлення та використання спеціальних звукових і світлових сигнальних пристроїв синього кольору на автомобіль Ford Ranger, номерний знак НОМЕР_3 не надає право водіям таких транспортних засобів вмикати спеціальні звукові та світлові сигнальні пристрої в будь-який час доби на свій розсуд. Разом із цим, до матеріалів справи не надано дозвіл уповноваженої на те особою - заступника командуючого НГУ, що свідчить про його відсутність і виїзд автомобіля без отримання належного дозволу.

Вказує, що відповідно до розпорядження № Р-7 супроводження колони одним автомобілем супроводу не допускається за жодних умов, а старшим колони має бути заступник начальника (командира) військової частини. Проте з відеозапису події вбачається, що був присутній тільки один транспортний засіб супроводу і тільки один військовий автомобіль, який супроводжував автомобіль, що спровокував ДТП. До того ж був відсутній старший колони, призначений з числа заступників командира ВЧ. Акцентує увагу, що документ, яким би дозволявся рух колони, порядок її супроводу, маршрут колони та призначався старший колони до матеріалів справи не долучений. Додав, що в протоколі про адміністративне правопорушення факт супроводження колони взагалі не відображено.

Вважає, що працівники поліції, які долучили до матеріалів справи в якості доказу, Лист командира ВЧ від 20 лютого 2024 року № 332, не перевірили викладені в ньому факти на достовірність, адже рух транспортного засобу з увімкненими проблисковими маячками та спеціальним звуковим сигналом, передбачений не Положеннями про служби безпеки дорожнього руху НГУ, яке затверджене наказам командира НГУ від 30 липня 2017 р. № 494, а Наказом МВС України від 13.06.2017 № 494, яким закріплені норми, що регулюють діяльність Служби безпеки дорожнього руху НГУ, призначеної для забезпечення безпеки дорожнього руху та запобігання ДТП за участю відомчих транспортних засобів. В даному положенні не зазначено про віднесення частини відомчих транспортних засобів до оперативних транспортних засобів.

Звертає увагу суду, що Наказ командувача НГУ від 27 грудня 2016 року № 9000, на якій своєму листі № 332 посилається командир ВЧ, як на підставу, що надає право автомобілю Ford Ranger рухатись з увімкненими проблисковими маячками та спеціальним звуковим сигналом взагалі регулював питання організації та експлуатації бронетанкового озброєння та техніки НГУ і на даний час втратив чинність.

Вважає, що суд першої інстанції проігнорував відсутність будь-яких доказів, що водій ОСОБА_2 виконував невідкладне службове завдання чи супроводжував колону та мав право згідно п. 3.1 ПДР України відступати від ряду вимог ПДР, в тому числі рухатись на червоний сигнал двох світлофорів не впевнившись в безпеки руху. Таким чином, застосування п. 3.1. ПДР України без доказів виконання іншим водієм оперативного службового завдання є порушенням норм матеріального права.

Стверджує, що водій транспортного засобу Ford Ranger ОСОБА_3 не переконався у безпеці свого маневру перетину перехрестя, не виконав вимоги п.п. 2.3б, 3.1 ПДР України внаслідок чого відбулась дорожньо-транспортна пригода. Проте, зазначені факти судом було проігноровані.

На підставі вищевикладеного апелянт просить скасувати постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2024 року, провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та доповнив, що здійснював рух на зелений сигнал світлофора. Колону автомобілів з проблисковими маячками він не бачив, оскільки будівля ресторану «Макдональдс» закривала проїзну частину дороги. Вказав, що працівники поліції за наслідками дорожньо-транспортної пригоди склали протокол на ОСОБА_3 , а відносно нього протокол був складений через 22 дні після вказаної події.

Представник ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_4 заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Зазначив, що транспортний засіб Ford Ranger, номерний знак НОМЕР_3 , який належить ВЧ НОМЕР_4 НГУ має відповідні дозвільні документи на встановлення та використання спеціальних звукових і світлових сигнальних пристроїв. 9 квітня 2024 року на підставі технічного паспорту транспортного засобу та Розпорядження командування Військової частини, водію ОСОБА_3 був наданий дозвіл на використання світлових сигналів для супроводу колони із зони бойових дій в місто дислокації. Додав, що свідок ОСОБА_5 в своїх поясненнях зазначив, що інші транспортні засоби по обидві сторони перехрестя надали йому перевагу у русі, крім транспортного засобу РУТА, який на великій швидкості виїхав на перехрестя. Вказав, що ОСОБА_1 змінив свої свідчення, оскільки на місці пригоди зазначав, що бачив колону транспортних засобів НГУ та застосовував гальмування, а в суді першої інстанції почав надавати протилежні свідчення. Крім того, на місці події гальмовий шлях транспортного засобу РУТА працівниками поліції не зафіксований.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_2 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, присутність ОСОБА_1 , представника ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_4 , які зазначили про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_2 , суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останнього, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , думку представника ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_4 , перевіривши доводи скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення за обставин зазначених в протоколі серії ААД № 885975 від 29 лютого 2024 року, в якому зафіксовано факт порушення ОСОБА_1 п. 3.2 Правил дорожнього руху підтверджується:

- схемою місця ДТП, на якій відображено напрямок руху транспортних засобів, місце їх зіткнення, розташування транспортних засобів після дорожньої транспортної пригоди, розташування світлофорів для транспортного засобу Ford Ranger (червоний сигнал) і транспортного засобу Рута СПВ-20 (зелений сигнал) та пошкодження транспортних засобів внаслідок дорожньої-транспортної пригоди;

- письмовими поясненнями водія ОСОБА_2 , з яких вбачається, що він керуючи транспортним засобом Ford Ranger здійснював рух по пр. Соборному в голові колони на автомобілі супроводу з увімкненими проблисковими маячками та спеціальним звуковим сигналом, завершував маневр переїзду перехрестя по пр. Соборному пр. Металургів, переконавшись в тому, що інші транспортні засоби надають перевагу у русі через перехрестя. Водій автомобіля Газель не застосував гальмування і протаранив його автомобіль у праву задню частину, внаслідок чого транспортний засіб Ford Ranger розвернуло на 180 градусів від напрямку руху. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали пошкодження з матеріальними збитками. Травмованих немає.

-з письмових пояснень ОСОБА_5 випливає, що він перебував в автомобілі Ford Ranger як старший машини. Автомобіль рухався у складі колони автомобілів НГУ. Рухаючись по пр. Соборному, на перехресті з пр. Металургів отримали боковий удар від автомобіля Газель. Автомобіль Ford Ranger рухався в голові колони як автомобіль супроводу з увімкненими проблисковими маячками та спеціальним звуковим сигналом. Червоний сигнал світлофора увімкнувся, коли частина колони вже перебувала на перехресті. Керуюсь ПДР, вони завершували розпочатий маневр. Всі учасники дорожнього руху по обидві сторони перехрестя надали їм перевагу у русі, крім автомобіля Газель, який проїхав перехрестя, навіть не гальмувавши. До приїзду поліції водій транспортного засобу Газель казав, що не помітив їх, після спілкування з працівниками поліції змінив свої покази. В маршрутці перебували пасажири, які від надання допомоги відмовились і покинули місце ДТП. Свідком ДТП був перехожий, який стояв на перехресті.

- з письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він керував транспортним засобом Рута, номерний знак НОМЕР_2 , під`їхавши до перехрестя з пр. Соборним на зелений сигнал світлофора. При виїзді на перехрестя побачив з лівої сторони автомобіль Форд, який рухався. Почав гальмувати і сталося зіткнення приблизно на середині перехрестя пр. Соборний пр. Металургів. Транспортний засіб отримав пошкодження з матеріальною шкодою. Постраждалі відсутні;

- фотознімками з місця події, на яких зафіксовані пошкодження транспортних засобів Рута СПВ-20, номерний знак НОМЕР_2 та пошкодження транспортного засобу Ford Ranger, номерний знак НОМЕР_3 ;

- відеозаписом події, який міститься в матеріалах справи.

Таким чином, суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, визначено статтею 280 КУпАП, відповідно до положень даної норми права з`ясуванню підлягає, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.

Пункт 3.1 ПДР України надає водіям оперативних транспортних засобів при виконанні невідкладного службового завдання право відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальників), 10-18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно пункту 3.2 ПДР України у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжувальних них транспортних засобів).

У розумінні пункту 3.2 ПДР України спеціальні світлові сигнальні пристрої на оперативних транспортних засобах вмикаються у разі виконання водіями таких транспортних засобів невідкладних службових завдань, у результаті яких можуть виникнути ситуації, що вимагають відхилення від вимог розмітки, знаків або правил проїзду перехресть, у таких ситуаціях водії оперативних транспортних засобів зобов`язані переконатися в безпечності виконуваного ними маневру.

Розділ 16 ПДР України регулює проїзд перехрестя.

Отже, водію оперативного транспортного засобу при виконанні невідкладного службового завдання в силу положень пункту 3.1 ПДР України надано право відступати від вимог розділу 16 (проїзд перехрестя) за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху; відповідно, на водіїв інших транспортних засобів, для яких наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом створює перешкоду для руху, положеннями пункту 3.2 ПДР України покладається обов`язок дати дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу.

Водій оперативного транспортного засобу Ford Ranger, номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , який рухався з увімкненими синіми проблисковими маячками та спеціальним звуковим сигналом керувався положеннями пункту 3.1 ПДР України, що покладало в свою чергу обов`язок на водія ОСОБА_1 , який, керував транспортним засобом Рута СПВ-20, номерний знак НОМЕР_2 виконати вимоги п. 3.2 ПДР України, обов`язок дати дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд автомобіля «Ford Ranger, номерний знак НОМЕР_3 , через перехрестя.

Водій ОСОБА_1 вимоги пункту 3.2 ПДР України не виконав.

Відеозапис події, який досліджений в судовому засіданні апеляційного суду підтверджує, що водій ОСОБА_1 не був достатньо уважний, як наслідок, не відреагував вчасно на зміну дорожньої обстановки, не звернув увагу на те, що транспортні засоби в інших смугах руху перед перехрестям, незважаючи на дозвільний сигнал світлофору зупинилися (чи значно знизили швидкість), перед проїздом перехрестя, не вжив заходів для зменшення швидкості свого руху (зупинки) тощо.

Доводи апелянта в частині того, що він не бачив оперативного транспортного засобу із за розташування будівлі ресторану «Макдональдс», не заслуговують на увагу, оскільки проблискові маячки і спеціальний звуковий сигнал на оперативному транспортному засобі автомобілі Ford Ranger, номерний знак НОМЕР_3 при проїзді перехресті були увімкнені та на них відреагували водії інших транспортних засобів, що зупинились в інших смугах руху, окрім водія ОСОБА_1 .

На доводи апелянта, що матеріали справи не містять документів, які дозволяли рух колони, порядок її супроводу, маршрут колони і призначався старший колони, слід зазначити наступне.

Так, в матеріалах справи міститься відповідь командира військової частини НОМЕР_1 НГ України ОСОБА_6 на запит начальника ГУНП в Запорізькій області з якої вбачається, що відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 7 лютого 2024 року № 76 за фактом даної ДТП проведено службове розслідування. За результатами проведення службового розслідування встановлено, що 7 лютого 2024 року військова колона ВЧ НОМЕР_1 , на підставі розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01 лютого 2024 року № 50/11/2/3-1026, о 06 годині 00 хвилин вирушила з району ведення бойових дій до місця дислокація військової частини. Згідно схеми руху військова частина слідувала через місто Запоріжжя де орієнтовано о 06-20 годині, на перехресті пр. Соборного-Металургів автомобіль супроводу військової колони Ford Ranger, номерний знак НОМЕР_3 , що належить ВЧ НОМЕР_1 НГУ, потрапив у ДТП та отримав механічні ушкодження від іншого транспортного засобу Рута СПВ-20, номерний знак НОМЕР_2 . Автомобіль Ford Ranger, номерний знак НОМЕР_3 рухався з увімкненими проблисковими маячками та спеціальним звуковим сигналом, що передбачено Положенням про службу безпеки дорожнього руху НГУ, затверджене наказом командувача НГУ від 13 червня 2017 року № 494, наказом командувача НГУ від 27 грудня 2026 року № 900, розпорядженням командувача НГУ від 1 квітня 2019 року № 7-р» про організацію виїзду транспортних засобів Національної гвардії України», Дозволом на встановлення та використання спеціальних звукових і світлових сигнальних пристроїв синього кольору на транспортному засобі серії АГ №007839 (а.с. 10-11).

Отже, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, суддя апеляційного суду вважає, що водій ОСОБА_2 , керуючи оперативним транспортним засобом Ford Ranger, номерний знак НОМЕР_3 , згідно з Розпорядження ГУ НГУ № Р-7 від 1 квітня 2019 року, забезпечував супроводження автомобільної колони на транспортному засобі з відповідним обладнанням спеціальними світловими та звуковими пристроями з нанесенням кольорографічних схем, а отже на момент дорожньої транспортної пригоди обґрунтовано керувався положеннями п. 3.1. ПДР України.

Таким чином, доводи апелянта не спростовують зазначені в судовій постанові відомості, які в своїй сукупності свідчать про порушення ОСОБА_1 п. 3.2 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Отже, відомостей, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не наведено, не встановлено їх і при апеляційному перегляді.

Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суддя апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 3.2 Правил дорожнього руху України та визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 124 КУпАП, а тому його посилання на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2024 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 334/1920/24