Справа № 750/3912/24
Провадження № 3/750/1466/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2024 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Лямзіна Н.Ю розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН: НОМЕР_1 громадянина України, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 , протягом року після накладення на нього адміністративного стягнення постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.09.2023 року, за ч.2 ст.173-2 КУпАП, повторно вчинив дії передбачені частиною 1 вказаної статті.

12.03.2024 р. о 23 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 протягом дії ТЗП стосовно кривдника серії АА №396043 від 12.03.2024 р., а саме з 16:55 год. 22.03.2024 року який винесений стосовно нього о 16:55 год. 12.03.2024 за місцем його проживання у квартирі АДРЕСА_2 порушив заходи застосовані стосовно нього, а саме: на заборону спілкування з постраждалою особою гр. ОСОБА_2 .

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданняі ОСОБА_1 свою провину визнав, з протоколом погодився.

Факт скоєння правопорушення ОСОБА_1 окрім визнання ним своєї вини, підтверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №232042 від 12.03.2024 р., електронним рапортом, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 12 березня 2024 року, формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства складеною відносно кривдника ОСОБА_1 , копією термінового заборонного припису серії АА №396043 від 12.03.2024 та копією постанови Деснянського районного суду м.Чернігова від 25.09.2023 р.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Частина 2 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

За визначенням Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VIII, який набрав чинності 07.01.2018, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і передбачає наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення та вважає, що адміністративне стягнення в межах санкції частини другої даної статті, у виді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян що є необхідним і достатнім стягненням для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень в подальшому.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності сплачує судовий збір за ставкою 0,2 від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 401, 173-2, ч.2, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. в дохід державного бюджету.

На постанову протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова.

Суддя Н.Ю. Лямзіна