Провадження №3/522/6051/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року місто Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Коваленко В.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

26.06.2024 о 21 год. 02 хв. ОСОБА_1 за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 54 керував низькошвидкісним електросамокатом, не маючи права на керування, будучи позбавленим права керування рішенням Приморського районного суду м. Одеси, повторно протягом року (ЕНА 1363495 від 03.02.2024), чим порушив п.п.2.1а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

За вказаним фактом співробітниками поліції стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АБА №113901 від 26.06.2024 за ч.5 ст.126 КУпАП, від підпису якого правопорушник відмовився. Письмові пояснення ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Судовий розгляд в суді проведено за відсутністю особи, стосовно якої складені матеріали, яка в судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду протоколу правопорушника було повідомлено працівниками поліції під час складання протоколу та судом шляхом направлення смс-повідомлення на номер телефону, зазначений в протоколі НОМЕР_1 та шляхом розміщення повідомлення на сайті «Судова влада».

Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що особа, будучи повідомленою про дату та час розгляду справи в суді, не з`явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, суд оцінює таку поведінку, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до п.2.1а Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч.2 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.5 ст.126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях правопорушника наявні ознаки та склад вказаного правопорушення.

Обставини правопорушення та вина правопорушника підтверджуються наступними доказами, а саме: протоколом серії АБА №113901 від 26.062024, довідкою згідно інформаційного порталу Національної поліції, згідно якої ОСОБА_1 притягувався протягом року за ч.2 ст.126 КУпАП постановою серії ЕНА 1363495 від 03.02.2024 та за результатами її розгляду на нього було накладено штраф у розмірі 3 400 грн. та іншими матеріалами.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення в межах санкції статті у вигляді накладення штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки, згідно Довідки інформаційного порталу Національної поліції, станом на 26.06.2024 ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія та відповідно не набував такого права, а тому в розумінні положень ПДР України не є водієм. Для такої категорії правопорушників (інші особи) санкція ч.5 ст.126 КУпАП передбачає стягнення лише у вигляді штрафу.

Згідно ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення, з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 605 гривень 60 копійок на користь держави.

Керуючись ст.ст.126, 283-285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2 400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень в дохід держави без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 гривень 60 копійок на користь держави.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту прокурора без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя: