П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2024 р. м. Кобеляки

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Назарьова Л. В, з участю:

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,

потерпілого ОСОБА_2 ,

секретаря судового засідання Маляренко І. М,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Кобеляки, матеріали, які надійшли з відділення поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ст. 173 кодексу України про адміністративні правопорушення

Встановив:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 029346 від 08 вересня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 08 вересня 2024 року о 21 годині в АДРЕСА_2 , перебуваючи в нетверезому стані, вчинив відносно ОСОБА_3 хуліганські дії, а саме виражався у його бік нецензурною лайкою, висловлював погрози фізичною розправою, чим учинила правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав і пояснив, що 08 вересня 2024 року відпочивав у ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 . Під час сварки з останнім, наніс два удари, після чого залишив домоволодіння.

Коли проїздив на велосипеді біля сусіднього господарства, за парканом знаходився ОСОБА_2 , який зробив йому зауваження, після чого він висловився в його адресу нецензурною лайкою і поїхав далі.

ОСОБА_2 у судовому засіданні повідомив, що 08 вересня 2024 року приблизно о 21 годині порався по господарству. В цей час до нього підійшла донька та повідомила, що прийшов ОСОБА_1 , який голосно кричав. Коли ОСОБА_2 підійшв до забору, ОСОБА_1 висловлювався у його адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою. Такі дії вчиняються неодноразово, тривалий час між ними виникають конфлікти, в поліцію повідомив уперше. Подію також бачили його дружина та донька, однак у протоколі вони не вказані, викликати їх не бажає.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши долучені до протоколу докази, дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП- орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією ст.173 КпАП України передбачено відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, виражався нецензурною лайкою, висловлював погрози фізичною розправою.

Однак доказів перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.

Під нецензурною лайкою у громадських місцях необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, що належать, як правило, до сфери статевих відносин, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Тобто, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України, є формальним, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків, характеризується зухвалою поведінкою громадян, неповагою до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття.

У судовому засіданні встановлено, що 08 вересня 2024 року ОСОБА_1 відпочивав у ОСОБА_4 , який є сусідом ОСОБА_2 та наніс ОСОБА_4 декілька ударів. За вказаним фактом було здійснено досудове розслідування і кримінальне провадження направлено до суду.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_5 показала, що проживає із ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 та є сусідкою ОСОБА_2 08 вересня 2024 року була вдома. Коли побачила, що ОСОБА_1 наніс удар ОСОБА_4 побігла за допомогою до ОСОБА_2 . Коли йшла по городу, чула як ОСОБА_1 висловився нецензурною лайкою, вважає, що це було в адресу ОСОБА_2 , однак цього вона не бачила. ОСОБА_2 у цей час був біля хазяйства.

На переконання суду такі показання свідка не свідчать про вчинення ОСОБА_1 хуліганських дій. Так, свідок ОСОБА_5 зазначила, що не була поруч із ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . Самої дії вона не бачила та чула лише ненормативну лексику ОСОБА_1 , однак вживання особою ненормативної лексики само по собі може свідчити про виховання особи та не може бути підставою для твердження, що вчиняються саме хуліганські дії. Крім цього, судом установлено, що 08 вересня 2024 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_1 виникли неприязні стосунки, свідком яких була ОСОБА_5 .

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що до 08 вересня 2024 року мав добрі стосунки з ОСОБА_1 , однак після того, як він наніс йому тілесні ушкодження, вони змінились. Також зазначив, що після того, як ОСОБА_6 пішов від нього, вийшов на подвір`я і чув як ОСОБА_1 на АДРЕСА_2 висловився нецензурною лайкою. Це було подвір`я ОСОБА_2 , та останній запросив ОСОБА_1 до себе додому, однак ОСОБА_1 відмовився і після цього поїхав.

Потерпілий ОСОБА_2 повідомив, що ОСОБА_1 перебував біля його огорожі. У цей час свідок ОСОБА_5 перебувала за два метри від нього, на території його господарства, біля колодязя. Про те, що кричить ОСОБА_1 йому повідомила донька. ОСОБА_1 погрожував йому. Крім цього зазначив, що така ситуація була не вперше, раніше також виникали конфлікти та погрози.

Суд вважає, що між учасниками справи 08 вересня 2024 року виник конфлікт. Однак неприязні стосунки між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 існують тривалий час. Сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації, особистих образ, не може свідчити про вчинення дрібного хуліганства, в розумінні вимог ст.173 КУпАП.

Інші докази, що б доводили вину ОСОБА_1 у матеріалах справи відсутні.

Практикою ЄСПЛ вироблено стандарти щодо того, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певна особа має доводити в суді, а також суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки в такий спосіб неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення у справі «Малофєєва проти росії» від 30.08.2013, п.п.117-120).

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) ЄСПЛ, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищевикладене, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 247, статтями 173-2, 283, 284 КУпАП, суд

Постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - закрити в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя