Справа № 491/192/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м. Ананьїв

Суддя Ананьївського районного суду Одеської області Надєр Ліма Махді, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 10 січня 1997 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків не надані, мешканця АДРЕСА_1 , пенсіонера, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення - 08 березня 2024 року об 11 годині 40 хвилин ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , реалізовував сигарети «Marlboro» за ціною 40 гривень без марок акцизного податку з рук, чим порушив п.2 ч.2 ст.153 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

За вказаним фактом працівником поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення від 08 березня 2024 року серії ВАД №006973 за ст.156 ч.3 КУпАП.

ОСОБА_1 з`явився на виклик суду та під час розгляду справи пояснив, що 08 березня 2024 року до нього приїхали працівники поліції та повідомили, що відносно нього до відділу поліції надійшла заява про те, що він продає сигарети з своєї квартири. На це він добровільно видав працівникам поліції три блоки сигарет по 10 пачок кожний. При цьому зазначив, що видачу вказаних сигарет працівникам поліції він здійснював в присутності його сусідів. Також ОСОБА_1 додав, що безпосередньо факт здійснення ним торгівлі сигаретами виявлений не був, як він і зазначив, до нього приїхали працівники поліції та повідомили, що відносно нього є заява про торгівлю сигаретами, як зазначив ОСОБА_1 «за руку його ніхто не ловив».

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, заслухавши ОСОБА_1 , приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, частиною 3 ст.156 КУпАП передбачена відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, а саме, обставин події, яка мала місце 08 березня 2024 року об 11 годині 40 хвилин, зазначених у відповідній графі протоколу, зазначено, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , реалізовував сигарети «Marlboro» за ціною 40 гривень без марок акцизного податку з рук, чим порушив п.2 ч.2 ст.153 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

З наведеного вбачається, що працівником поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.3 ст.156 КУпАП, тобто, саме за торгівлю тютюновими виробами з рук та без марок акцизного податку та зазначено, що ним порушено п.2 ч.2 ст.153 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Так, згідно п.2 ч.2 ст.153 цього Закону забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях спеціалізованих торговельних організацій, що здійснюють торгівлю товарами дитячого асортименту або спортивними товарами, а також у відповідних відділах (секціях) універсальних торговельних організацій.

При цьому суд звертає увагу, що здійснення торгівлі, зокрема, тютюновими виробами без марок акцизного податку передбачає за собою настання відповідальності за ч.1 ст.156 КУпАП, яка передбачає відповідальність за такий окремий склад даного правопорушення, як роздрібна або оптова торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку

Крім того до протоколу додано письмові пояснення понятих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в яких кожна окремо пояснили, що вони були присутніми в якості понятих під час вилучення цигарок без марок акцизного податку у ОСОБА_1 .. Вказані пояснення не містять відомостей про факт здійснення ОСОБА_1 торгівлі тютюновими виробами з рук, як про це зазначено в протоколі.

Також до протоколу додано письмові пояснення ОСОБА_4 , відповідно до яких вона пояснила, що ОСОБА_1 , мешканець м. Ананьїв, 08 березня 2024 року близько 11 години 40 хвилин продав цигарки «Мальборо» за 40 гривень. При цьому з вказаних пояснень незрозуміло, де та кому саме ОСОБА_1 згідно цих пояснень продав цигарки, при яких обставинах. Інших осіб, яким відомо про такий факт та які могли б бути свідками такої події, в матеріалах справи відомості відсутні.

Таким чином матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу того, що ОСОБА_1 дійсно здійснював торгівлю тютюновими виробами з рук, оскільки протокол та досліджені матеріали справи не містять відомостей щодо особи, якій реалізовано тютюнові вироби ОСОБА_1 з рук, їх кількість, не підтверджується ані факт продажу тютюнових виробів, ані факт отримання ОСОБА_1 прибутку від їх продажу, а також відомості щодо виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі, що є підтвердженням торгівлі, в матеріалах адміністративної справи відсутні, хоча санкція ч.3 ст.156 КУпАП передбачає конфіскацію предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Таким чином, в матеріалах справи окрім відомостей, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, інших доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, не міститься, а протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Водночас суд не може самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Таким чином судом встановлено, що вказані вище обставини в сукупності виключають в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП.

Так, згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, суд не може самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином суд перебере на себе функцію обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Приймаючи дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість особи поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, відеоматеріалами та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Відповідно до ст.19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Алене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Частиною 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення у ОСОБА_1 було вилучено цигарки марки «Marlboro» в кількості 30 (тридцять) пачок.

Відповідно до акту прийому-передачі №00293 від 08 березня 2024 року про отримання на зберігання конфіскованого майна, тютюнові вироби, вилучені у ОСОБА_1 , передані на зберігання до ПП «КЛЕСТ ЛТД».

Як зазначено у ч.1 ст.265 КУпАП, вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Відповідно до ст.ст.1, 5 Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції» №1393-ХІY від 14 січня 2000 року продукція, під час маркування якої порушено встановлені законодавством вимоги щодо умови маркування та (або) до змісту і повноти інформації, відноситься до неякісної і небезпечної продукції й підлягає тільки обов`язковому вилученню з обігу. Оскільки тютюнові вироби, які були вилучені, не мають марок акцизного податку, то, зважаючи на вказані вимоги законодавства, такі відносяться до неякісної та небезпечної продукції, яка вилучена з обігу, а відтак підлягають знищенню.

Керуючись ст.ст. 156 ч.3, 247, 268, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення від 08 березня 2024 року серії ВАД №006973 за фактом вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 10 січня 1997 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків не надані, мешканцем АДРЕСА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ст.156 ч.3 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені згідно протоколу про адміністративне правопорушення, тютюнові вироби марки «Marlboro» в кількості 30 (тридцять) пачок - знищити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: Надєр Л.М.

Постанова вступила в законну силу „___ _______ 20__ року.