КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
№ 33/824/943/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги захисника ОСОБА_1 - адвоката Вербового Романа Петровича на постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 21 листопада 2023 року (суддя Головчак М.М.) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою судді Подільського районного суду міста Києва від 21 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-2 КУпАП, та накладено на нього у порядку ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536грн 80 коп.

Постановою судді визнано доведеним, що 24 жовтня 2023 року, о 23год. 55 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Кавалерідзе, 3 у м. Києві, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу, здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Nissan», д.н.з. НОМЕР_2 , що зупинився з правої сторони дороги для посадки пасажирів, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. Водій ОСОБА_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце події.

Постановою судді визнано доведеним, що ОСОБА_1 своїми діями порушив п.п. 2.3.б, 13.1, 2.10 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124, 122-4 КУпАП.

Крім цього, постановою судді визнано доведеним, що 25 жовтня 2023 року, о 00год. 10 хв. в м. Києві по вул. Полковій, 62, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, нестійка хода. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У поданих апеляційних скаргах, які адвокат Вербовий Р.П. 1 січня 2024 року направив через систему «Електронний суд» та на електронну пошту Подільського районного суду міста Києва, і які є тотожними за змістом, захисник ОСОБА_1 - адвокат Вербовий Р.П. просить постанову судді в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити.

Також захисником Вербовим Р.П. подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, у якому адвокат Вербовий Р.П. посилається на те, що 1 грудня 2023 року ним, через систему «Електронний суд», було подано апеляційну скаргу на постанову судді, однак вказана апеляційна скарга була повернута апеляційним судом з посиланням на пропуск строку на апеляційне оскарження постанови судді.

Захисник Вербовий Р.П. вважає, що апеляційний суд, повертаючи його апеляційну скаргу, подану 1 грудня 2023 року, невірно визначив строк на апеляційне оскарження постанови судді від 21 листопада 2023 року, прийшовши до помилкового висновку про те, що останнім днем на апеляційне оскарження цієї постанови було 30 листопада 2023 року, тоді як десятиденний строк, визначений ст. 294 КУпАП, завершувався саме 1 грудня 2023 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

У даній справі постанова суддею першої інстанції прийнята 21 листопада 2023 року, а тому строк на її апеляційне оскарження закінчився 1 грудня 2023 року.

З матеріалів справи вбачається, що захисником ОСОБА_1 - адвокатом Вербовим Р.П. апеляційну скаргу було подано з дотриманням визначеного законом строку 1 грудня 2023 року, 25 грудня 2023 року його апеляційна скарга була повернута суддею Київського апеляційного суду без врахування положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, повторно апеляційна скарга сформована у системі «Електронний суд» 29 грудня 2023 року, тому вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду міста Києва від 21 листопада 2023 року адвокату Вербовому Р.П. підлягає поновленню.

В обґрунтування доводів апеляційних скарг захисник зазначає, що водій ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння та у ході спілкування з працівниками поліції висловлював свою незгоду з твердженнями поліцейських про порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху. Крім того, з відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою пристрою «Драгер», проте в матеріалах справи наявне направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я КМНКЛ «Соціотерапія», при цьому поліцейськими не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння саме у цьому закладі.

Також захисник Вербовий Р.П. посилається на те, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про розгляд справи судом першої інстанції, оскільки матеріали справи містять лише інформацію про надіслання ОСОБА_1 повідомлення за допомогою застосунку Viber, однак доказів отримання останнім такого повідомлення матеріали справи не містять, що є підставою для скасування постанови судді.

Крім цього, захисник Вербовий Р.П. посилається на наявність позитивних характеристик ОСОБА_1 з місця роботи та проживання, та перебування на утриманні у нього малолітньої доньки та непрацездатних батьків дружини, а тому позбавлення його права керування транспортним засобом суттєво вплине на його можливість оперативно транспортувати їх до закладу охорони здоров`я, відвідувати їх та забезпечувати усім необхідним.

У судовому засіданні ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав та зазначив, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він не відмовлявся, при цьому вказував на грубу та некоректну поведінку працівників поліції на місці зупинки

його транспортного засобу. Момент настання дорожньо-транспортної пригоди він не бачив.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Вербовий Р.П. у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 зазначив, що особу, яка перебувала за кермом автомобіля «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , у момент ДТП він не бачив, шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, йому було відшкодовано в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Вербового Р.П., пояснення іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 , переглянувши відеозапис досліджуваних подій, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційних скарг, вважає, що вони задоволенню не підлягають з таких підстав.

Згідно ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані доведеними судом першої інстанції, за доводами, зазначеними в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як зазначено в ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення

для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 642033 від 25 жовтня 2023 року, в цей день, о 00год. 10 хв. в м. Києві. по вул. Полковій, 62, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, нестійка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку на місці події та у лікаря нарколога по вул. Відпочинку, 18 відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 відмовився підписати протокол про адміністративне правопорушення та надати пояснення з приводу правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КпАП України.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ "Коробов проти України" №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

Відповідно до приписів п. п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Належним доказом даного правопорушення є встановлення наявності у водія транспортного засобу ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, пропозиція водієві пройти огляд з метою встановлення, у даному випадку, стану алкогольного сп`яніння. У разі відмови водія від проходження огляду, фіксація цієї відмови відповідно до вимог діючого законодавства.

Згідно Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (пункт 2 ).

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення у водія ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя та нестійка хода.

Частинами 1 - 3 статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

До протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції додано диск, що містить відеозаписи з їх нагрудних бодікамер «476368», «472702» та «470163».

Із переглянутих у судовому засіданні відеозаписів, вбачається, що працівниками поліції був зупинений автомобіль «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , на вул. Полковій, 62 у місті Києві, за кермом якого був ОСОБА_1 (3:30 хв. відеозапису).

Під час спілкування з ОСОБА_1 поліцейські повідомили йому, що причиною його зупинки стало отримане ними орієнтування на транспортний засіб «BMW», д.н.з. НОМЕР_3 , який скоїв дорожньо-транспортну пригоду по вул. Кавалерідзе, 5 у місті Києві, та поїхав у бік вулиць Данченка та Полкової.

У ході спілкування з ОСОБА_1 поліцейські виявили в нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у лікаря-нарколога (4:00 хв. відеозапису), проте ОСОБА_1 не надав згоди на проходження огляду. Після чого працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 наслідки його відмови від проходження огляду та повторно запропонували пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» або у лікаря-нарколога (11:25 хв. відеозапису), проте ОСОБА_1 ухилився від надання відповіді на пропозицію поліцейських, не надавши свою згоду.

При цьому, пропозиція поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння була неодноразовою і зрозумілою, однак ОСОБА_1 не виявляв бажання виконати вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху та пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, поводячись при цьому агресивно по відношенню до працівників поліції та ігноруючи їх законні вимоги.

Доводи апеляційних скарг, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, спростовуються відеозаписом подій, на яких зафіксовано, що ОСОБА_1 неодноразово пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння, як на місці події, так і у лікаря нарколога, однак ОСОБА_1 не реагував на пропозиції, ухилявся від відповіді, поводився агресивно та зухвало, що правильно було розцінено працівниками поліції, як

відмова від проходження огляду.

Посилання в апеляційних скаргах на наявність у матеріалах справи направлення на огляд ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я КМНКЛ «Соціотерапія», однак відсутність інформації про надання цього направлення ОСОБА_1 та відсутність пропозиції пройти такий огляд у цьому закладі, апеляційний суд вважає безпідставними.

Як вже зазначалося, на відеозаписах, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, зафіксована пропозиція поліцейської ОСОБА_1 пройти огляд у лікаря нарколога та його ухилення від надання відповіді.

Відповідно до пунктів 6-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Аналіз вказаних норм свідчить, що поліцейським видається направлення для проходження огляду у разі згоди водія пройти огляд у відповідному закладі охорони здоров`я, куди водія зобов`язаний доставити поліцейський.

Вказані норми не зобов`язують поліцейського видати водієві, який відмовився прослідувати разом із поліцейським до закладу охорони здоров`я, направлення для проходження огляду на стан сп`яніння водієм самостійно. Не містить таких положень і вищезазначена Інструкція.

За таких обставин, наявне в матеріалах даної справи направлення ОСОБА_1 до КНМКР «Соціотерапія», правового значення не має і не може бути підставою для закриття провадження у справі, так як ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, у числі і у лікаря-нарколога.

Посилання в апеляційних скаргах на не повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи судом, що є підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, є необґрунтованими.

За змістом частини 1 статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частина 1 статті 277-2 КУпАП передбачає, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що судова повістка про судове засідання, призначене на 21 листопада 2023 року, була направлена ОСОБА_1 у додаток «Вайбер» на його номер телефону, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, та ним отримана 9 листопада 2023 року о 16год. 12хв., що підтверджено довідкою про доставку повідомлення, яка складена відповідальною особою суду.

При цьому, ст. 277-2 КУпАП не визначає, що судова повістка повинна бути направлена особі виключно поштовим зв`язком.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 був належним чином повідомленим про судове засідання, будь-яких клопотань про перенесення судового засідання до суду першої інстанції він не подав.

Крім того, нормами КУпАП не передбачено, що неповідомлення особи про судовий розгляд справи, є обов`язковою підставою для скасування постанови суду.

Апеляційний суд вважає, що права ОСОБА_1 на судовий розгляд за його участі були поновленні шляхом прийняття апеляційних скарг його захисника до розгляду апеляційним судом та надання можливості довести свою невинуватість під час апеляційного розгляду.

Разом з цим, під час апеляційного розгляду не було встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на позитивні характеристики ОСОБА_1 та наявність у нього на утриманні малолітньої дитини та хворих родичів, правового значення не мають, оскільки положення КУпАП не передбачаються можливості враховувати дані обставини при накладенні стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як санкція вказаної норми не містить альтернативних видів стягнення. Також зазначені обставини не можуть бути підставою для звільнення правопорушника від відповідальності.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Під час судового розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлено, що останній своїх обов`язків не виконав і вимог Правил дорожнього руху не дотримався.

Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 642033 від 25 жовтня 2023 року знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду і підстав для задоволення апеляційних скарг під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Вербового Романа Петровича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду міста Києва від 21 листопада 2023 року задовольнити та поновити цей строк.

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_1 - адвоката Вербового Романа Петровича залишити без задоволення, постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 21 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Рейнарт