Номер провадження: 33/813/2514/24
Номер справи місцевого суду: 503/1912/24
Головуючий у першій інстанції Сердюк Б. С.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2024 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 503/1912/24

Номер провадження: 33/813/2514/24

Одеський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- за участю секретаря судового засідання Губара Д.В.,

Особи, які прийняли участь у судовому засіданні:

- захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Дрогобецька Тетяна Юріївна,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кодимського районного суду Одеської області від 11 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Кодимського районного суду Одеської області від 11 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі - 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто - 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Відповідно до змісту постанови суду першої інстанції, 19 серпня 2024 року о 00 год. 05 хв. ОСОБА_1 в м. Кодима Подільського району Одеської області керувала автомобілем "ВАЗ 21104" д. н. з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, своїми діями вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладених обставин, співробітником поліції складено протокол серії ААД № 323388 від 19.08.2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що вищевказана оскаржувана постанова ухвалена судом при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм діючого законодавства. Працівниками поліції було порушено процедуру зупинення транспортного засобу, а саме - не повідомлено причину зупинки. Вона не перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Вказані у протоколі ознаки алкогольного сп`яніння є надуманими, одразу ж після зупинки ТЗ було запропоновано пройти огляд. Вона погоджувалась на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, навіть наполягала на цьому, але співробітник поліції не погодився з цим та повідомив їй, що «все що потрібно йому вже зафіксовано». Відеозапис не є безперервним, вказаної частини розмови з співробітником поліції немає на відеозаписі. Поліцейський відмовився внести до протоколу відомості про свідка, який був в автомобілі, відмова від проходження огляду зафіксована без свідка. Жодним чином не зафіксовано передача права керування автомобілем. У протоколі зазначено про долучення до нього Акту затримки, якій відсутній у справі. Наявний у справі відеозапис є неналежним доказом, оскільки у протоколі відсутня інформація про проведення будь-якої відеозйомки, долучення будь-якого відеозапису. Відсутній Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічних засобів, відсутнє Направлення для проходження такого огляду в медичному закладі. Судом першої інстанції не враховано практика ЄСПЛ про доведення вини у вчинення правопорушення поза розумним сумнівом, положення ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може грунтуватись на доказах, отриманих незаконним шляхом та на припущеннях, усі сумніви щодо винуватості особи тлумачяться на її користь.

Посилаючись на такі доводи, апелянт просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи сповіщена належним чином.

Адвокат Дрогобецька Тетяна Юріївна, діюча в інтересах ОСОБА_1 , у судовому засіданні підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги, надала додаткові пояснення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Ухвалюючи судове рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що у діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Під час апеляційного розгляду справи були повторно досліджені наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 323388 від 19.08.2024 року, в якому зазначається, що 19 серпня 2024 року о 00 год. 05 хв. ОСОБА_1 в м. Кодима Подільського району Одеської області керувала автомобілем "ВАЗ 21104", номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме - запах з ротової порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, своїми діями вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 2);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено виявленні ознаки (запах з ротової порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук ), що огляд на стан сп`яніння не проводився (а. с. 4);

- рапорт поліцейського СРПП ВПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області старшого сержанта поліції Максима Янц, в якому зазначено, фактичні обставини події та пояснення щодо відсторонення водія від транспортного засобу (а. с. 5);

- довідка інспектора САП Подільського РУП ГУНП в Одеській області капітана поліції Олени Тихонової про наявність посвідчення водія (а. с. 6);

- наявний у матеріалах справи відеозапис (а. с. 7).

Апеляційним судом встановлені обставини, які беззаперечно вказують на необґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

Згідно вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Пунктами 8, 9 Інструкції та пунктами 7, 8 Порядку регламентовано, що з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно особа знаходилася в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Так, диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, одними із ознак складу даного правопорушення є відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

По даній справі орган, який складає матеріали справи про адміністративне правопорушення, повинен надати докази, які доводять, зокрема факт наявності у особи ознак алкогольного сп`яніння, факт відмови цієї особи від проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу та у лікарні.

З наявного у справі відеозапису вбачається, що поліцейський після зупинки автомобіля просить водія надати відповідне посвідчення. Після чого запитує про вживання алкоголю. Разом з тим, не вбачається, що у поліцейського виникла об`єктивна підозра у керуванні особою автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, він не повідомляє особі про виявлені у неї ознаки алкогольного сп`яніння, а одразу пропонує пройти огляд на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу (23:59:35 00:01:20). Після відмови водія пройти огляд на місці зупинки ТЗ, поліцейський повідомляє водію про те, що буде складено протокол про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ та від проходження такого огляду в медичному закладі. Після відмови водія надати пояснення, поліцейський пропонує пройти до службового автомобіля для складення протоколу (00:01:21 00:01:38).

З приєднаного до матеріалів справи відеозапису вбачається наявність двох файлів. Запис першого файлу закінчується о 00:01:38 годині, а запис другого файлу починається о 00:18:41 годині, відтак запис не був безперервний, його було перервано на 17 хв. 03 с.. Відсутня відеофіксація моменту, про який вказує захисник, а саме - наполягання ОСОБА_1 на проходженні огляду в медичній установі.

Апеляційний суд при цьому приймає до уваги, що у матеріалах справи відсутнє Направлення для проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі

Таким чином, наявними у справі доказами не спростовуються доводи захисника про те, що відеозапис не є безперервним, ОСОБА_1 не відмовлялася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Положення щодо регулювання застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, щодо доступу до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, щодо порядку зберігання, видачі та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів, регулюються Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026).

Підпунктом 1 п. 2 розділу І Інструкції № 1026 передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Портативний відеореєстратор це пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського (п. 3 розділу І Інструкції № 1026).

Згідно п. 5 розділу ІІ Інструкції № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Апеляційний суд звертає увагу, що судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості тощо.

Отже, враховуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, про те, що має місце неналежне виконання своїх обов`язків працівниками поліції щодо проведення безперервної відеофіксації вчинення особою адміністративного правопорушення та оформлення відповідних матеріалів. Апеляційний суд вважає необхідним про вищевказане довести до відома керівництво Департаменту патрульної поліції ГУНП в Одеській області для вжиття відповідних заходів.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є недоведеною поза розумним сумнівом.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, усі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є недоведеним.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Враховуючи, що Конституцією України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, особа не може бути визнана винуватою доки її вину не буде доведено в установленому законом порядку, при тому, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь, керуючись ст. 245 КУпАП, згідно якої завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є - своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, апеляційний суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 247, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеський апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Кодимського районного суду Одеської області від 11 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати. Прийняти нову постанову.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: А.П. Заїкін