Справа № 361/4274/24
№ апеляційного провадження: 33/824/3843/2024
Головуючий у суді першої інстанції: Василенко Т.К.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Крижанівська Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2024 року, винесену за результатами розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просив, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі, а також порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Як на підставу поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 посилається на те, що копія оскаржуваної постанови була ним отримана лише 25 червня 2024 року. Відтак, вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2024 року пропущено з поважних причин.

В обґрунтування підстав для скасування оскаржуваної постанови ОСОБА_1 посилається на те, що при розгляді справи судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, суд не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи. Зазначає, що не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, оскільки не був водієм транспортного засобу. Звертає увагу на те, що з відеозапису, наявного в матеріалах справи, вбачається, що він знаходився в припаркованому на узбіччі автомобілі. Крім того, додані до матеріалів справи відеозаписи з нагрудної камери працівника поліції не є безперервними. Також працівниками поліції не було роз`яснено його прав, чим фактично обмежено його право на захист.

В судове засідання ОСОБА_1 , прокурор не з`явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, а тому, суд відповідно до вимог ст. 250, ч. 6 ст. 294 КУпАП вважав за можливе слухати справу за їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення особи, яка з`явилася в судове засідання, вважаю, що ОСОБА_1 підлягає поновленню строк на апеляційне оскарження, проте, апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану постанову суду було винесено 20 червня 2024 року.

Відповідно до розписки ОСОБА_1 , наявної в матеріалах справи, копію вказаної постанови суду він отримав 25 червня 2024 року.

05 липня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2024 року.

Враховуючи викладене, вважаю, що вказані ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2024 року є поважними.

Приймаючи постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим з огляду на наступне.

Так, до суду був наданий протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 275118, в якому зазначено, що 16 квітня 2024 року о 02 год. 53 хв. в с. Гоголів Київської обл., по вул. Київська, 1, Блок-пост, СП 225, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, порушення координації рухів, порушення мови. У встановленому законом порядку вказаний водій від проходження тестування на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився. Здійснювалась відеофіксація на нагрудну боді-камеру № 9, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 3).

До протоколу було долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , рапорти працівника поліції та CD диск із відеозаписами з нагрудної камери працівника поліції (а.с. 4, 5, 6, 7, 8, 9).

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність.

Виходячи з вказаних норм законодавства, сама по собі відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є складом адміністративного правопорушення та тягне за собою адміністративну відповідальність передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції досліджено відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 була пред`явленавимога щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі та забезпечена можливість для виконання водієм вказаного вище обов`язку. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, проте в подальшомувідмовився від проходження такого огляду. З відеозаписів вбачається, що працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 наслідки такої відмови, а також роз`яснено його права та обов`язки, однак, на неодноразові пропозиції поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 згоди не надав. Як наслідок, обов`язок, встановлений п. 2.5 Правил дорожнього руху водій, не виконав (а.с. 9).

ОСОБА_1 не спростовував факт відмови ним від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Жодних пояснень про те, що він не керував транспортним засобом ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначив.

За таких обставин, суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про те, що матеріали справи не містять доказів того, що він керував транспортним засобом, є безпідставними, оскільки вказані посилання не відповідають матеріалам справи, в тому числі й письмовим поясненням свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та відеозапису з нагрудної камери працівника поліції.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, ОСОБА_1 жодних заперечень на те, що він не керував транспортним засобом працівникам поліції не висловлював. Натомість, під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 повідомив їм, що керував транспортним засобом та вживав алкоголь.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які входять до складу ДФТГ та перебували на добовому чергуванні, вбачається, що о 02:45 год. в с. Гоголів по вул. Київська, 1, було зупинено транспортний засіб «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . При розмові з водієм виникла підозра, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим було викликано працівників поліції (а.с. 5, 6).

Апеляційний суд також вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, який міститься в матеріалах справи, не є безперервними, оскільки такі доводи не спростовують факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, який зафіксований на відеозаписі, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а постанова Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2024 року - залишенню без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2024 року - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Крижанівська