ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/3131/24 Головуючий в 1 інст. Пивоварова Ю.О.
Провадження №33/807/769/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Яковенко В.І., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 26 серпня 2024 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працевлаштованого, РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 5 травня 2024 року о 10 годині 14 хвилини у м. Запоріжжя, Олександрівський район, вул. Жуковського, 33 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук та неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху. Від керування відсторонений шляхом залишення транспортного засобу без порушень ПДР, про повторність попереджений.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що суд неправильно оцінив докази по справі, які були долучені працівниками поліції до адміністративного протоколу, а також були надані апелянтом під час розгляду справи в суді, що призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Зазначив, що з оглянутого відеозапису вбачається, що працівник поліції зазначає про ознаки наркотичного сп`яніння без наведення ознак цього та оглянуте відео взагалі не знайшло відображення, в якій спосіб працівники поліції переконалися у наявності ознак будь-то алкогольного чи наркотичного сп`яніння, що вказує на формальний підхід до складання відповідного протоколу. Натомість апелянт вважає, що на відеозаписі події зафіксовано його адекватне спілкування з працівниками поліції і відсутність будь-яких візуальних ознак наркотичного сп`яніння.

Звертає увагу суду, що матеріали справи не містять будь-яких доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, просить скасувати постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 серпня 2024 року, винести нову постанову, якою закрити провадження в справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Пояснив, що керував транспортним засобом без порушень ПДР України та відвозив свою мати додому. Був зупинений працівниками поліції, мав втомлений вигляд через нічну ракетну небезпеку. Не зміг проїхати у супроводі працівників поліції до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на визначення стану сп`яніння, оскільки в транспортному засобі знаходились продукти, які могли зіпсуватися.

Адвокат Яковенко В.І. підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити. Додала, що ОСОБА_1 надав відмову від проходження огляду в закладі охорони здоров`я не тому, що він вживає наркотичні засоби, а тому, що в транспортному засобі знаходила його хвора мати.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД 620120 від 5 травня 2024 р. підтверджується:

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 5 травня 2024 року, яке складено о 10 годині 16 хвилин, в якому зафіксовані ознаки наркотичного сп`яніння виявлені у ОСОБА_1 , медичний огляд не проводився в зв`язку з відмовою;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що не може пройти огляд в закладі охорони здоров`я за сімейними обставинами;

- відеозаписом події.

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, вимогами п.2.5 ПДР на водія покладено обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. п. 2, 3, 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння - порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови.

Згідно з п.12 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Працівниками поліції вказані вимоги закону дотримані.

Доводи апеляційної скарги про те, що з оглянутого відеозапису вбачається як працівник поліції зазначає про ознаки наркотичного сп`яніння, без наведення ознак цього стану та те, що відеозапис події не відображає в якій спосіб працівники поліції переконалися у наявності ознак будь-то алкогольного чи наркотичного сп`яніння, апеляційний суд, проаналізувавши зібрані по справі докази, вважає непереконливими.

Так, відеозаписом події, долученим до справи, зафіксовано зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Перевірку документів. Запитання співробітника поліції щодо вживання водієм ОСОБА_1 заборонених речовин. Слідує візуальний огляд працівником поліції ОСОБА_2 в ході якого, у останнього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Слідує пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляну на визначення стану наркотичного сп`яніння. Попередження водія про відповідальність за вказану відмову, складання та підписання протоколу.

Отже, на переконання судді апеляційного суду, працівниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, визначену ст. 266 КУпАП.

Проте ОСОБА_1 відмовився від такого огляду, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Жодних об`єктивних, вагомих причин, які б можна було розцінити як поважні задля відмови від проходження відповідного огляду, суд не вбачає.

Щодо висновку, який міститься в матеріалах справи про самостійне проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, суддя апеляційного суду виходить з наступного.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменті встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Оскільки ОСОБА_1 проходив медогляд самостійно у відсутності поліцейського, наданий ним висновок лікаря про те, що у останнього ознак сп`яніння не виявлено 5 травня 2024 року о 11 год. 35 хв., є недійсним відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП.

Також суддя звертає увагу, що з доданого висновку, за відсутності акту медичного обстеження, не надається можливим встановити самостійного проходження ОСОБА_1 медичного огляду саме на стан наркотичного сп`яніння.

Одночасно слід відмітити, що у даному випадку вирішується питання саме щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння і поважних причин такої відмови за матеріалами справи не вбачається.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справу переглянуту в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 серпня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 331/3131/24