Номер провадження: 3/161/6901/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Луцьк 09 грудня 2024 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в особі судді Івасюти Л.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

- за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшли матеріали справи про адміністратвне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 604538 від 07.11.2024 вбачається, що ОСОБА_1 07.11.2024 близько 19 год. 00 хв. в АДРЕСА_2 умисно ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, давав ляпаси, стусани, штовхав сина ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинені інкримінованого правопорушення не визнав, суду пояснив, що конфлік виникак через поведінку його тещі, яка налаштувала внука на те, щоб він викликав поліцію.

Від ОСОБА_2 надійшло письмове клопотання, в якому він просить не притягувати батька ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки вони примирилися.

Дослідивши матеріали справи, суд установив таке.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Статтею 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» закріплено зазначення термінів, які вживаються у даному Законі.

Домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Із наведеного слідує, що обов`язковою ознакою психологічного насильства є дії кривдника, наслідком яких стали побоювання постраждалої особи за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди її психічному здоров`ю.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів того, що конфлікт, який виник 07.11.2024 близько 19 год. 00 хв. в АДРЕСА_2 між ОСОБА_1 та йог осином ОСОБА_2 мав ознаки домашнього насильства.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 , яка є дружиною ОСОБА_1 , суду пояснила, що 07.11.2024 між її чоловіком та сином виник конфлікт під час вивчення уроків, через що ОСОБА_2 пішов в кімнату до баби ОСОБА_4 , яка запропонувала викликати поліцію. Зазначила, що така ситуація має місце через неприязні стосунки між її чоловіком та матір`ю.

Неповнолітній ОСОБА_2 в судовому засіданні просив не притягувати його батька до адміністративної відповідальності, оскільки між ними 07.11.2024 виник конфлікт на побутовому рівні.

Суддею встановлено, що постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.11.2024 закрито провадження у справі № 161/21429/24 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Із вказаної постанови випливає, що 07.11.2024 близько 19 год. 00 хв. в АДРЕСА_2 між ОСОБА_1 та його тещею ОСОБА_4 мав місце конфлікт через що остання запропонувала внукові ОСОБА_2 викликати поліцію і сказати, що батьки його ображають та погрожують йому.

На переконання суду, події, які відбулися 07.11.2024 близько 19 год. 00 хв. в м. Луцьку по вул. Кравчука, 12/11 між ОСОБА_1 та його сином ОСОБА_2 були побутовим конфліктом.

Долучені до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 604538 від 07.11.2024 та отримані в ході розгляду справи докази не спростовують зазначених вище висновків судді.

Враховуючи наведене, суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністартивного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи надані судді докази у їх сукупності, суддя, у відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7, п. 1 ст. 247 КУпАП, приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 33-35, 247, 283, 284 КУпАП, на підставі ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити за на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта