КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 753/17077/24

06 грудня 2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ Ратнікової В.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Не погодившись з вказаною постановою суду першої інстанції, 18 листопада 2024 року ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

За положенням статті 287 КУпАП постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу- стаття 289 КУпАП.

За змістом частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03).

З матеріалів справи вбачається, що за результатами розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддею Дарницького районного суду міста Києва 17 жовтня 2024 року прийнято постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605, 60 грн.

У постанові зазначено строк і порядок її оскарження.

Як вбачається із матеріалів справи представництво інтересів ОСОБА_1 у суді здійснював адвокат Решка Стефан Стефанович, що підтверджується договором про надання адвокатських послуг від 02 вересня 2024 року, та ордером про надання правничої ( правової) допомоги серія АА № 1243494.

Представник апелянта - адвокат Решка Стефан Стефанович був обізнаний про розгляд даної справи, та був присутнім на судовому засіданні 17 жовтня 2024 року, що підтверджується оскаржуваною постановою.

Не погоджуючись з вказаною постановою, захисник ОСОБА_1 адвокат Решка Стефан Стефанович подав апеляційну скаргу на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 листопада 2024 року апеляційну скаргу захисника Решка Стефана Стефановича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишено без задоволення. Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року залишено без змін.

18 листопада 2024 року безпосередньо ОСОБА_1 подана апеляційна скарга на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року, в якій він порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

У своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п. 27 від 26.04.2007 у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» (ухвала) від 14.10.2003). При визначеності наявності поважності причин пропуску, національний суд насамперед має виходити із наявності об`єктивних причин, які унеможливлювали особу вчасно подати апеляційну скаргу, або вчасно вжити заходів до оскарження судового рішення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанову суду може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує учасникам судового розгляду своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, та інші учасники судового розгляду розпоряджаються на власний розсуд в межах процесуального закону.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом, визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на доступ до суду.

Право особи на апеляційний розгляд справи відповідним чином унормовано у національному процесуальному законодавстві, у тому числі стосовно строків та кола осіб, які мають право подати апеляційну скаргу і вказані питання нерозривно пов`язані з правом на отримання вмотивованого рішення суду першої інстанції та із позитивним обов`язком суду надати можливість брати участь у судових засіданнях.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Правила регулювання строків для подання скарги повинні забезпечувати належне здійснення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог частини 2 статті 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови судді першої інстанції необхідно рахувати з наступного дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду.

Вищевказана норма частини 2 статті 294 КУпАП забезпечує за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з урахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

У поданому клопотанні ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року, посилаючись на те, що 17 жовтня 2024 року Дарницьким районним судом міста Києва винесено постанову в адміністративній справі про визнання його винуватим у правопорушенні за статтею 130 КУпАП, однак з повним текстом судового рішення він ознайомився 06 листопада 2024 року, звернувшись самостійно до суду. Рішення суду йому не надсилалося.

Перевіривши доводи клопотання ОСОБА_1 щодо поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м.Києва від 17жовтня 2024 року, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Із досліджених матеріалів справи судом встановлено, що особі, щодо якої винесено постанову, ОСОБА_1 , та його уповноваженому захиснику було відомо про розгляд справи в суді першої інстанції, оскільки ними подавалися заперечення на протокол та клопотання про відкладення розгляду справи, захисник Решка С.С. брав участь у судовому засіданні 17 жовтня 2024 року.

Також матеріалами справи підтверджується, що захисник Решка С.С. в інтересах ОСОБА_1 , не погоджуючись з постановою Дарницького районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року, в межах строку на апеляційне оскарження 23 жовтня 2024 року подав апеляційну скаргу на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 листопада 2024 року апеляційну скаргу захисника Решка Стефана Стефановича подану в інтересах ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року залишено без змін.

Наведені обставини вказують на те, що особі, щодо якої винесено постанову, ОСОБА_1 було відомо про ухвалену постанову Дарницького районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року та його захисником вчинялись дії щодо оскарження судового рішення в межах строку на апеляційне оскарження.

Отже, вказані ОСОБА_1 доводи у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року щодо ознайомлення з повним текстом судового рішення лише 06 листопада 2024 року спростовуються даними, які містяться в матеріалах справи, та свідчать про те, що станом на 06 листопада 2024 року апеляційна скарга на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року, яка подана захисником Решка С.С. в його, ОСОБА_1 , інтересахперебувала в провадженні Київського апеляційного суду.

З огляду на вище викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року слід відмовити, так як причини пропуску вказаного строку не є поважними.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року - повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: