Справа № 749/998/24 Головуючий у 1 інстанції Чигвінцев М. С.
Провадження № 33/4823/870/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника - Якуби Г.О., прокурора - Лазоренка Є.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Якуби Г.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Щорського районного суду Чернігівської області від 11 вересня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , працює генеральним директором КНП «Сновська центральна районна лікарня» Сновської міської ради,

притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7, ст.36 КУпАП та на неї накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 за протоколами про адміністративне правопорушення №307/2024 від 17.05.2024 року та №308/2024 від 17.05.2024 року - закрито, на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, та рішення суду в цій частині в апеляційному порядку не оскаржується.

Як встановлено місцевим судом, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді генерального директора КНП «Сновська центральна районна лікарня» Сновської міської ради, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та відповідно до пп. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення п.3 ч.1 ст.28 ЗУ «Про запобігання корупції», маючи майновий інтерес, не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, а також вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, який виник 31 січня 2024, під час видачі та підписання наказу №41-О, відповідно до якого завідувачу поліклінічним відділенням, лікарю-отоларингологу підприємства ОСОБА_3 , який являється близькою особою - чоловіком ОСОБА_1 , встановлено надбавку в розмірі 50% посадового окладу за складність, напруженість у роботі, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді генерального директора КНП «Сновська ЦРЛ» Сновської міської ради, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та відповідно до пп. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення п.п. 1, 2 ч.1 ст.28 ЗУ «Про запобігання корупції», маючи майновий інтерес, не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, а також невідкладно в усній та письмовій формі не повідомила Сновську міську раду, Національне агентство з питань запобігання корупції чи інший, визначений Законом орган, про наявність реального конфлікту інтересів, який виник 31 січня 2024, під час видачі та підписання наказу №41-О, відповідно до якого завідувачу поліклінічним відділенням, лікарю-отоларингологу підприємства ОСОБА_3 , який являється близькою особою - чоловіком ОСОБА_1 , встановлено надбавку в розмірі 50% посадового окладу за складність, напруженість у роботі, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Якуба Г.О. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову місцевого суду в частині притягнення її підзахисної до адміністративної відповідальності скасувати як незаконну та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень. Посилається на те, що суд ретельно не перевірив всі обставини справи, у зв`язку з чим висновок суду щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП є помилковим. Вказує на те, що ОСОБА_1 , підписуючи наказ про встановлення надбавки до зарплати лікарю-отоларингологу ОСОБА_3 , керувалась виключно попередніми рішеннями, прийнятими Медичним директором КНП «Сновська центральна районна лікарня»; жодних дій, які впливають на об`єктивність або упередженість під час підписання нею наказу, вона не здійснювала; будь-якого приватного інтересу у ОСОБА_1 під час підписання вищевказаного наказу не було, будь-які негативні наслідки після підписання наказу для медичного закладу відсутні. Звертає увагу на те, що поза увагою суду першої інстанції залишився і той факт, що уповноваженим органом не було доведено до відома ОСОБА_1 як Генерального директора КНП «Сновська ЦРЛ» та роз`яснено їй положення Закону України «Про запобігання корупції», в тому числі і про необхідність повідомлення про наявність реального або потенційного конфлікту інтересів та спосіб такого повідомлення, що в свою чергу виключає наявність суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП, яка характеризується умисною формою вини, при цьому ст.10 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Зазначає, що місцевий суд не надав оцінку можливості відповідно до положень ст. 22 КУпАП визнати обставини, за яких відносно ОСОБА_1 були складені протоколи про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, малозначними та закрити провадження у справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; думку прокурора, котрий просив постанову місцевого суду залишити без змін; дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

За приписами ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Диспозицією статті 172-7 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів (частина 1); вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів (частина 2).

З пункту 2 примітки до ст.172-7 КУпАП убачається, що під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено заходи запобігання та врегулювання конфлікту інтересів. Зокрема, суб`єкти відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, зобов`язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатись про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосередньо керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно зі ст.81 ЦК України юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до статуту КНП «Сновська центральна районна лікарня» Сновської міської ради є лікарняним закладом охорони здоров`я - комунальним, унітарним, некомерційним, неприбутковим підприємством. Підприємство створене за рішенням сесії Сновської міської ради, відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» в результаті реорганізації шляхом перетворення Сновської центральної районної лікарні в комунальне некомерційне підприємство. Засновником підприємства є Сновська міська рада.

Таким чином, за вказаними ознаками, КНП «Сновська центральна районна лікарня» - є юридичною особою публічного права.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія Закону, є, зокрема, посадові особи юридичних осіб публічного права.

Під «посадовими особами юридичних осіб публічного права» (відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону) слід розуміти працівників юридичних осіб публічного права, які наділені посадовими повноваженнями здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції. Визначальним при цьому є обсяг функцій (обов`язків) відповідного працівника.

Зі Статуту підприємства вбачається, що управління здійснюється на засадах поєднання повноважень Засновника (Сновської міської ради) та Генерального директора підприємства. Поточне управління підприємством, у т.ч. фінансово-господарське управління, здійснює Генеральний директор, який призначається на посаду за рішенням сесії міської ради з наступним укладанням контракту між ним та головою міської ради на строк від 3 до 5 років.

Згідно контракту між Сновською міською радою Корюківського району Чернігівської області в особі міського голови - ОСОБА_4 з однієї сторони та ОСОБА_1 , з іншої сторони, від 28.10.2021, остання призначена на посаду генерального директора комунального некомерційного підприємства «Сновська центральна районна лікарня» Сновської міської ради терміном з 02.11.2021 року до 01.11.2026 року включно.

Отже, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду генерального директора КНП «Сновська центральна районна лікарня» Сновської міської ради, є посадовою особою юридичної особи публічного права, яка прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суб`єктом відповідно до підпункту «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону та Примітки до ст.172-7 КУпАП та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Обов`язковою ознакою конфлікту інтересів є наявність суперечностей між особистими інтересами та службовими повноваженнями особи, які можуть вплинути на прийняття рішення чи вчинення дій при виконанні особою службових повноважень.

Для наявності об`єктивної сторони правопорушення, за яке передбачається відповідальність за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, необхідним є доведення самого факту неповідомлення про наявність реального конфлікту інтересів та прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Приватний інтерес може впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи не вчинення дій лише під час реалізації службових/представницьких повноважень, що є дискреційними.

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи бездіяти, а якщо діяти - у виборі варіанта рішення чи дії серед варіантів, що прямо чи опосередковано закріплені в законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанта вибору із будь-ким.

Суперечність полягає в тому, що, з одного боку, в особи наявний приватний інтерес (майновий або немайновий), а з іншого, особа, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, має виконувати свої службові обов`язки в інтересах держави, територіальної громади, виключаючи можливість будь-якого впливу приватного інтересу. Таким чином, особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймаючи те чи інше рішення (вчиняючи ту чи іншу дію) по суті стоїть перед вибором задоволення публічного інтересу (на користь держави, територіальної громади) або приватного інтересу (власних інтересів, інтересів близьких осіб).

Навіть за умови, що особа, маючи приватний інтерес, приймає об`єктивні та неупереджені рішення, вона вчиняє дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що близькими особами є члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта.

При цьому, слід зазначити, що сімейні відносини завжди створюють для особи, на яку поширюються положення Закону, передумови для виникнення приватного інтересу, зумовлені природнім прагненням піклуватись про близьку особу. Відповідно, наявність у такої особи службових повноважень, пов`язаних з вчиненням/не вчиненням дій, прийняттям рішень стосовно близької особи, утворює потенційний конфлікт інтересів, а реалізація службових повноважень стосовно близької особи - реальний конфлікт інтересів.

Згідно положень ст.22 Закону України «Про запобігання корупції» особам, зазначеним у ч.1 ст.3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 є чоловіком ОСОБА_1 , а отже є її близькою особою у розумінні вимог ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до розпорядження Сновської міської ради № 362-к від 01 листопада 2021 року ОСОБА_1 приступила до виконання обов`язків генерального директора КНП «Сновська центральна районна лікарня» Сновської міської ради за основним місцем роботи на умовах контракту строком на 5 років з 02 листопада 2021 року до 01 листопада 2026 року, включно (а.с.101).

Згідно витягу з наказу № 41-0 від 31.01.2024 року, генеральний директор КНП «Сновська центральна районна лікарня» Сновської міської ради ОСОБА_1 самостійно видала та підписала наказ №41-О, відповідно до якого завідувачу поліклінічним відділенням, лікарю-отоларингологу ОСОБА_3 встановлено надбавку за складність, напруженість у роботі у розмірі 50 % здійснювати до 29 лютого 2024 року (а.с.104).

Приватний інтерес може носити як майновий, так і немайновий характер і має місце й тоді, коли йдеться про суперечність приватного інтересу близької особи посадовця з його службовими повноваженнями.

Таким чином, у ОСОБА_1 , як генерального директора КНП «Сновська центральна районна лікарня» виник реальний конфлікт інтересів, а саме суперечність між її приватним інтересом, який полягав в тому, що дискреційний характер службових повноважень генерального директора ОСОБА_1 при встановленні розміру винагороди і права на її отримання працівниками підприємства, зумовлений можливістю тільки нею приймати остаточне рішення щодо призначення винагород.

В розумінні ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», на підставі наданих матеріалів, ОСОБА_3 є чоловіком ОСОБА_1 , а отже близькою особою, що свідчить про наявність впливу вказаної суперечності на об`єктивність прийняття ОСОБА_1 відповідних рішень.

При підписанні наказу від 31.01.2024 №41-О, зокрема щодо ОСОБА_3 , який є її чоловіком та близькою особою у розумінні положень ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», генеральний директор КНП «Сновська центральна районна лікарня» ОСОБА_1 перебувала в умовах реального конфлікту інтересів, замість того щоб вжити заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених ст.28 Закону.

За наявності реального конфлікту інтересів ОСОБА_1 була зобов`язана повідомити не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізналася чи повинна була дізнатися про таку наявність, Сновську міську раду, Національне агентство з питань запобігання корупції чи інший, визначений Законом України «Про запобігання корупції» орган.

За інформацією, яка міститься у листі Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області № 05-06/933 від 23.04.2024, повідомлень про виникнення реального конфлікту інтересів від ОСОБА_1 з моменту призначення останньої на відповідні посади до КНП «Сновська центральна районна лікарня» Сновської міської ради не надходило. У зв`язку з відсутністю даних повідомлень - заходи не вживалися (а.с.103).

Отже, ОСОБА_1 , будучи генеральним директором КНП «Сновська центральна районна лікарня», та будучи відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюються вимоги цього Закону, в порушення вимог п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила у встановленому законом порядку про наявність реального конфлікту інтересів при прийнятті вищевказаних рішень про встановлення надбавки до посадового окладу, а тому в її діях наявний склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять посилання на обставини, які б свідчили про їх помилковість.

Посилання апелянта, що ОСОБА_1 не мала умислу на вчинення інкримінованих адміністративних правопорушень та не була обізнана про механізм наявності та врегулювання конфлікту інтересів, не знайшло свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

Так, відповідно до ст.68 Конституції України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Крім того, враховуючи, що ОСОБА_1 тривалий час перебувала на посаді генерального директора КНП «Сновська центральна районна лікарня» Сновської міської ради, тобто є посадовою особою публічного права, яка наділена обов`язком подання відомостей до державного реєстру декларацій, апеляційний суд вважає, що остання була достеменно обізнана про вимоги Закону щодо врегулювання конфлікту інтересів.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, не заслуговують на увагу. Таку позицію сторони захисту слід розцінювати як намагання ОСОБА_1 уникнути установленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, оскільки вона не повідомила у встановлених законом випадку та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, з чим погоджується й суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.ст.33, 36 КУпАП, у розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст.172-7 КУпАП, яка є більш суворою.

Доводи сторони захисту про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, на підставі ст.22 КУпАП, апеляційний суд вважає непереконливими, з наступних міркувань.

При вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд першої інстанції обґрунтовано врахував усі фактичні обставини та характер вчинених правопорушень. Застосування ж статті 22 КУпАП є правом суду, а не його обов`язком. При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого законами та нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого учасники судового провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачені нормативно-правовими актами. При цьому, слід зауважити, що у прохальній частині апеляційної скарги захисник про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, на підставі ст.22 КУпАП, не зазначала.

Крім того, вчинені ОСОБА_1 правопорушення, пов`язані з корупцією не можуть визнаватись малозначними також й тому, що їх вчинення порушує встановлені антикорупційним законодавством вимоги, заборони та обмеження, посягає на встановлений порядок діяльності органів влади, а також порядок реалізації особами таких органів, наданої їм влади та посадових повноважень, дискредитує органи влади. Важливість протидії корупційним проявам і створення атмосфери суспільного неприйняття корупційних вчинків є нагальною потребою сьогодення і принциповість під час призначення покарання за вказаною категорією порушень є запобіганням вчинення більш тяжким злочинам у зазначеній сфері.

Тому, враховуючи вищенаведене, звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, на підставі ст.22 КУпАП, за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, не буде відповідати загальним засадам запобігання та протидії корупції в державі.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Якуби Г.О. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Щорського районного суду Чернігівської області від 11 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний