Справа №468/1957/24
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2024 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Янчук С.В., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

18.10.2024 до суду надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 582750 вбачається, що 24.09.2024 року о 15 год. 30 хв. на автодорозі с. Добра Криниця с. Лоцкине 4км+200м водій ОСОБА_1 керуючи ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, звужені зіниці, які не реагують на світло). Під постійну відео фіксацію на нагрудну бодікамеру водій відмовився від проходження медогляду у медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину свою не визнав. В судовому засіданні пояснив, що дійсно за вищевказаних обставин 24.09.2024 року близько 15.30 години був зупинений працівниками поліції із застосуванням вогнепальної зброї, в той момент коли він рухався на автомобілі Ваз 21011 д.н. НОМЕР_2 на автодорозі Добра Криниця-Лоцкине Баштанського району Миколаївської області. Вину не визнає, так як підстав для зупинки транспортного засобу не було, він керував в тверезому стані, а все що підписав працівникам поліції, було результатом того, що він злякався що в його сторону здійснюється стрільба із автоматичного виду озброєння (автомата Калашнікова). Більше того, він погодився на проходження будь-яких медосвідувань, але згодом йому пояснили поза камерою, що не потрібно нікуди їхати, так як для нього буде так краще. Окрім цього йому пояснили працівники поліції , що в постановах про їзду без страхового полісу та бамперу він може підписатися та поставити підписи, в протоколі за ст.130 ч.1 КУпАП можна відмовитися від надання пояснень. Все це «сприяло» тому моменту що йому дозволять їхати на машині після складення протоколу. Крім того, інспекторами поліції грубо порушено процедуру проведення огляду її як водія на стан сп`яніння, передбачену Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція №1452/735), Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015 №1395 та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, а саме: інспектори поліції зупинили автомобіль та вимагали документи і проведення огляду без жодних на те законних підстав, що визначені ст. 35 Закону «Про Національну поліцію», а отже всі подальші дії та рішення інспекторів також протиправні; на відеозаписах чітко видно, що у нього не було жодних ознак будь-якого сп`яніння. Жодних направлень для огляду в медичний заклад на місці події не виписувалось, не вручалось та не оголошувалось. В порушення передбаченої процедури поліцейські не відсторонювали його від керування транспортним засобом, та автомобіль тимчасово не затримували, після оголошення протоколу вони поїхали у своїх справах, і він поїхав у своїх справах, що свідчить про відсутність жодних ознак як алкогольного та наркотичного сп`яніння. Враховуючи все вищеперераховане, такий огляд вважається недійсним і відповідно в його діях відсутній склад адміністративного порушення за ст. 130 КпАП України.

Дослідивши матеріали справи (протокол про адміністративне правопорушення, диск із відеозаписом, який долучено до протоколу) суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, у відповідності до вимог ст.245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, відповідно до положень ст.280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідків.

На підставі ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності з ч.1 ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих. Тому предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Відповідно до ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Дії особи, поведінка якої є предметом дослідження, у кожному випадку потрібно оцінювати у контексті положень ст.9 КУпАП, де закріплено поняття адміністративного правопорушення. Відповідно до цієї норми, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб`єктом правопорушення, і за яку передбачено адміністративну відповідальність. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Згідно положень ст. 130 КУпАП України, відповідальність за якою поширюється на невизначене коло осіб та передбачає накладення стягнення у виді штрафу та обмеження у користуванні водійськими правами, дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням/обвинуваченням.

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частин 2, 3, 6 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Згідно з пунктами 2, 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ та МВС. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Враховуючи вищевикладене, вказане свідчить про те, що у випадку наявності в особи, яка керує транспортним засобом, ознак сп`яніння - поліцейський зобов`язаний пред`явити їй вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З відеозапису вбачається, що поліцейський СРПП Баштанського РВП оголошує ОСОБА_1 перелік ознак наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук, порушення мови, звуження зіниць очей, які не реагують на світло. Проте своє тремтіння пальців рук під час спілкування із працівником патрульної поліції водій, на відео і в судовому засіданні пояснив послідовно, що злякався, так як працівниками поліції застосована для його зупинки автоматична зброя, стрільба із автомата Калашникова, при цьому мова водія не порушена та він мав цілком природне забарвлення шкіряного покриву обличчя. При цьому відеозаписом не підтверджено жодної з оголошених та зазначених в протоколі ознак наркотичного сп`яніння, оскільки протягом всього відеозапису ОСОБА_1 , поводив себе природно та відповідно до ситуації, що виникла, факт порушення мови водія не знайшов свого підтвердження в суді, на всі питання поліцейського він відповідав чітко та послідовно.

Крім того, з відеозапису слідує, що під час спілкування з водієм працівники поліції фактично спровокували його до відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння шляхом введення останнього в оману та повідомлення про те, що ОСОБА_1 , має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння ( про що було наголошено працівником поліції неодноразово під час відеозапису), окрім цього пояснивши, що в разі відмови в суді суддею буде застосоване такий вид покарання, як зауваження, чим створили у останнього хибне враження правомірності такої поведінки. Таким чином, поліцейський прямо інформував ОСОБА_1 , що він має право відмовитись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, достеменно усвідомлюючи наслідки такої відмови, що свідчить про провокацію з боку працівника поліції, оскільки ОСОБА_1 , сприйняв такий варіант його дій, як законну альтернативу та не усвідомлював протиправність таких дій.

Також, всупереч вимогам вказаного Порядку, поліцейським не було зазначено в протоколі про те, які саме дії ОСОБА_1 , свідчили про його ухилення від огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я з урахуванням зафіксованого на відеозапис факту роз`яснення йому поліцейським можливості відмовитися від огляду та права самостійно пройти такий огляд.

Таким чином, працівниками поліції не було дотримано вимог пунктів 2, 4 розділу І та п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, та вимог Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103.

Проаналізувавши вказані обставини та наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суддя встановив, що працівники поліції порушили процедуру огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, оскільки відсутні належні докази наявності у водія ознак наркотичного сп`яніння, які нібито були виявлені поліцейськими перед пропозицією особі пройти огляд на стан сп`яніння, а також особі було роз`яснено право самостійно пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я, що не відповідає вимогам вищевказаних нормативних актів.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі "Лавентес проти Латвії" та від 08.02.2011 року по справі "Берктай проти Туреччини" наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій".

Пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) також визначено, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Окрім цього, згідно з рішенням Конституційного суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо, є неналежними доказами.

Зазначене вище обставини є істотним порушенням встановленої законом (ч. 3 ст. 266 КУпАП) процедури огляду водія на стан сп`яніння, що має наслідком її недійсність (ч. 5 ст. 266 КУпАП). Натомість суддя не має права за своєю ініціативою збирати додаткові докази винуватості особи.

Судом двічі (06.11.2024 року та 12.11.2024 року) надавалась можливість працівникам Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області забезпечити всі наявні докази (фото, відео), явку свідків по вказаному протоколу, однак працівники поліції (будучи належним чином повідомлені про дату та час судового розгляду) до суду не з`явились, явку свідків не забезпечили, додаткових доказів до суду не додано.

За такого, до зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення відомостей, як до доказу в розумінні ст. 251 КУпАП, з урахуванням зазначених вище обставин, суддя відноситься критично, оскільки інші належні та допустимі докази у справі не підтверджують того факту, що особа керувала транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, які є підставою для пропозиції проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до конституційного принципу, закріпленого в ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначене є підставою для закриття провадження у справі через недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з недоведеністю належними доказами складу такого адміністративного правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не дає змоги встановити винуватість особи в інкримінованому її діянні, та до нього не додано доказів вчинення адміністративного правопорушення, що не дає змоги встановити винуватість особи в інкримінованому їй діянні, у зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол, є необґрунтованим належним чином та суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого такий висновок носить суб`єктивний характер та не відповідає вимозі щодо його допустимості та достатності.

Керуючись статтями 247, 252, 280, 283, 291, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ: