ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2310/24 Справа № 201/7462/24 Суддя у 1-й інстанції - Гончаренко В. М. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Дєлова В.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2024 року, якою :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої фізично особою-підприємцем, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі закрито у зв`язку зі збігом строку притягнення до адміністративної відповідальності, -

за участю:

адвоката Дєлова В.В.,

представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Константинова Р.Д.

потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 09 травня 2024 року приблизно о 19 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем «БМВ», д/н НОМЕР_1 , під час руху в районі електроопори № 21 по Центральному мосту в м. Дніпрі своєчасно не вжила заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого відбулось зіткнення з попутним попереду автомобілем «КІА», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який продовжив рух вперед та зіткнувся з автомобілем «Хюндай», д/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , яка зупинилась попереду, після чого автомобіль «Хюндай» продовжив некерований рух вперед та здійснив наїзд на зупинившийся попереду автомобіль «Шевролет», д/н НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_5 , водночас на автомобіль «БМВ» здійснив наїзд попутний позаду автомобіль «Тойота», д/н НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 12.3 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Дєлов В.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу правопорушення.

Вважає рішення суду передчасним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що судом не було в повному обсязі досліджено матеріали справи.

На думку апелянта, суд першої інстанції не надав повної оцінки поясненням ОСОБА_1 , яка пояснила, що вона як водій транспортного засобу намагалась уникнути зіткнення з транспортним засобом КІА SPORTAGE н/з НОМЕР_2 , що рухався попереду мене під керуванням водія ОСОБА_2 . Однак, зважаючи на велику кількість автомобілів, що були учасниками ДТП (в тому числі наявність ще одного ДТП попереду), їй це не вдалось не з її вини. Рухаючись по мосту, із швидкістю 55-60 км/г, вона побачила, що одну машину з першого ДТП розкрутило, автомобілі Hyundai н/з НОМЕР_6 та Кіа Sportage н/з НОМЕР_2 , шо рухались попереду, почали екстрено гальмувати. ОСОБА_1 також почала гальмувати, але удар автомобіля Toyota Camry НОМЕР_5 , що рухався позаду мене, позбавив її можливості зберегти безпечну дистанцію. ОСОБА_1 відчула удар в задню частину свого автомобіля. Вжити заходи щодо безпечного об`їзду перешкоди, об`єктивно не було жодної можливості.

Апелянт зазначив, що автомобіль ОСОБА_1 обладнаний системою автоматичного гальмування Асистент керування Professional: підтримка водія для підвищення безпеки. Ця система включає в себе цілий ряд відеокамер, якими обладнане авто, систему слідкування за дорожньою розміткою, систему попередження від зіткнення з функцією гальмування. Система попередження від зіткнення працює у разі виявлення різкого гальмування автомобіля, що рухається попереду, BMW Х6 починає різке гальмування, вмикається індикатор попередження зіткнення, вмикається звуковий сигнал і система починає вмикати систему гальмування автомобіля.

Вважає, що суд першої інстанції не надав оцінки схемі ДТП, яка складена в порушенням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказує, що в даному ДТП приймало участь не 5 , а 7 автомобілів. Згідно схеми ДТП були відображені лише 5 автомобілів: Toyota Camry н/з НОМЕР_5 , BMW н/з НОМЕР_1 , Hyundai н/з НОМЕР_6 , Кіа Sportage н/з НОМЕР_2 , Chevrolet Aveo н/з НОМЕР_7 . В той же час, попереду ще були автомобілі Lexus та Hyundai, які взагалі не були включені до схеми вищевказаної ДТП.

Органами поліції, при складанні протоколу на ОСОБА_1 , фактично не було вжито жодних із перелічених вшиє захотів: експертизу не призначали та свідків не знаходили та не проводили їх допит. В даному типі ДТП не можливо було встановити ступінь вини тих або інших осіб, нричинно-наслілкові зв`язки між діями/бездіяльністю та наслідками у вигляді ЛТП без спеціальних знань, якими наділені виключно судові експерти.

У суді апеляційної інстанції адвокат Дєлов В.В. підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні з підстав викладених в ній.

Потерпілі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та представник потерпілого адвокат Константинов Р.Д. заперечували проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, просили залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи на 11-30 годину 17 вересня 2024 року, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили.

Як вбачається з довідки про доставку смс-повідомлення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_4 судовий виклик отримали 11.09.2024 року, тобто завчасно до судового засідання, однак у призначений час до суду не з`явились, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадів, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як вбачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст. 280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: рапорти поліцейських, складені за результатами вжитих заходів під час оформлення матеріалів за фактом ДТП; схему місця дорожньо-транспортної події від 09 травня 2024 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, попередні напрямки руху водіїв та місце розташування транспортних засобів після цього, при цьому зі зворотного боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень цих засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ; фотографії з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; пояснення водіїв-учасників події ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також відомості з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 816721 від 08 червня 2024 року.

Допитаний в суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_2 , пояснив, що він, керуючи автомобілем «КІА», 09 травня 2024 року приблизно о 19 годині рухався крайньою лівою смугою по Центральному мосту в м. Дніпрі зі швидкістю близько 60 км/год, при цьому він побачив попереду себе перешкоду у вигляді ДТП, що відбулося раніше, у зв`язку з чим попутні попереду автомобілі, ланцюговою реакцією почали екстрено гальмувати, а тому і він став різко гальмувати та встиг зупинитись перед автомобілем «Хюндай», однак потім на його автомобіль здійснив наїзд попутний позаду автомобіль «БМВ», водій якого не зміг загальмувати, від чого він продовжив некерований рух вперед та зіткнувся з вищевказаним автомобілем «Хюндай». При цьому він хоче звернути увагу на те, що після його зупинки пройшло трохи менше секунди до того моменту, як на керований ним автомобіль здійснив наїзд автомобіль «БМВ». Крім того, на думку захисника, первинне ДТП, про яке повідомив його підзахисний, сталось між учасниками дорожнього руху, які не причетні до цієї пригоди, оскільки те зіткнення відбулося в інший час і на ту пригоду було викликано зовсім інший екіпаж поліції, водночас зіткнення між автомобілями водіїв-учасників цієї пригоди з тими учасниками не відбулося, а тому такі автомобілі правомірно не були вказані у даній схемі місця ДТП.

Допитаний потерпілий ОСОБА_3 у суді апеляційної інстанції пояснив суду, що він, керуючи автомобілем «Тойота», в час та місці, зазначені в протоколах, рухався в заторі на відстані приблизно 15 м позаду автомобіля «БМВ», водій якого дуже різко та несподівано зупинився, у зв`язку з чим він застосував екстрене гальмування, однак йому не вдалось уникнути зіткнення через невелику відстань між ними. При цьому він не може повідомити чи відбулось попередньо зіткнення інших автомобілів попереду, оскільки його оглядовість обмежувалась автомобілем «БМВ» та лише згодом, вийшовши на дорогу, він зрозумів, що до цього автомобіль «БМВ» зіткнувся з автомобілем «КІА», що призвело до подальшої ланцюгової реакції та пошкоджень інших автомобілів.

Допитана в суді першої інстанції потерпіла ОСОБА_4 під час розгляду справи пояснила, що вона, керуючи автомобілем «Хюндай», в час та місці, зазначені в протоколах, побачила попереду себе небезпеку у вигляді ДТП, у зв`язку з чим усі попутні попереду неї автомобілі розпочали екстрене гальмування, у тому числі і вона, однак після її зупинки вона відчула удари від зіткнення трьох автомобілів, які наближались позаду, внаслідок чого розпочався некерований рух її автомобіля.

Крім того, в суді першої інстанції був допитаний потерпілий ОСОБА_5 в ході судового розгляду пояснив, що він, керуючи автомобілем «Шевролет», в час, зазначений в протоколах, рухався по Центральному мосту в м. Дніпрі та встиг загальмувати, зупинившись перед попутним попереду невстановленим автомобілем «Хюндай», що не був пошкоджений внаслідок цієї пригоди, а тому поліція відпустила того водія, який також встиг загальмувати перед перешкодою у вигляді автомобілів, які первинно скоїли зіткнення між собою, змушуючи усіх інших учасників дорожнього руху позаду екстрено гальмувати. При цьому після його зупинки він побачив через дзеркало заднього виду, що позаду нього також встигли загальмувати автомобілі «Хюндай», під керуванням водія ОСОБА_4 , та «КІА», під керуванням водія ОСОБА_2 , однак потім він почув три звуки від зіткнення та відчув поштовх в задню частину керованого ним автомобіля.

З наданих матеріалів вбачається, що в даному випадку до адміністративної відповідальності притягаються дві особи, внаслідок спільних дій яких сталась дорожньо-транспортна пригода, так як на іншого водія ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП також було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 907400 від 08 червня 2024 року, то суд, проаналізувавши дорожню обстановку та обставини, що склались на ділянці дороги в час, коли відбулась ця пригода, що зафіксовано відповідною схемою місця ДТП з фотографіями до неї, а також безпосередньо дослідивши пояснення усіх водіїв-учасників події, доходить висновку про те, що наслідки цієї пригоди настали в результаті протиправних дій саме водія ОСОБА_1 , яка під час виникнення небезпеки своєчасно не вжила заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки або безпечного об`їзду, внаслідок чого спочатку здійснила наїзд на автомобіль «КІА», який зупинився попереду під керуванням водія ОСОБА_2 , після чого останній продовжив некерований рух вперед, здійснивши наїзд на стоячий попереду автомобіль «Хюндай», під керуванням водія ОСОБА_4 , яка в свою чергу також продовжила некерований рух вперед та зіткнулась з автомобілем «Шевролет», під керуванням водія ОСОБА_5 , який в ряді вказаних автомобілів зупинився першим, а вже потім на автомобіль «БМВ» здійснив наїзд наближаючийся останнім автомобіль «Тойота», під керуванням водія ОСОБА_3 .

Згідно загальних положень, що містяться у п.1.1 Правил дорожнього руху України (далі- ПДР), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до пункту 12.3. ПДР, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Доводи апеляційної скарги про невинуватість ОСОБА_1 , є необгрунтованими, апеляційний суд визнає їх неприйнятними, оскільки її покази є непослідовними та вони протиріччять іншим показанням водіїв учасників події. Зокрема показанням водія ОСОБА_5 , який з впевненістю стверджував, що після його зупинки першим у ряді причетних автомобілів, він побачив через дзеркало заднього виду як позаду нього також загальмував водій ОСОБА_4 , а потім водій ОСОБА_2 , лише після чого на керований останнім автомобіль здійснив наїзд автомобіль «БМВ», під керуванням водія ОСОБА_1 . Відповідні покази також не були спростовані під час допиту водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , в об`єктивності пояснень яких не виникає сумніву, оскільки останні не були притягнуті до адміністративної відповідальності. Зокрема, вказані водії, хоча прямо і не стверджували про те, що водій ОСОБА_2 зупинився перед попутним попереду нього автомобілем, однак і не повідомляли про те, що останній спочатку здійснив наїзд на автомобіль «Хюндай», після чого з автомобілем «КІА» зіткнувся автомобіль «БМВ». Таким чином з точки зору достатності та взаємозв`язку показання водія ОСОБА_2 , на відміну від показів ОСОБА_1 , не є взаємовиключними з поясненнями інших водіїв-учасників цієї пригоди ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , у зв`язку з чим пояснення ОСОБА_2 не викликають сумніву у їх ймовірності та достовірності, водночас показання ОСОБА_1 виглядають надзвичайно малоймовірними, оскільки не були чіткими та послідовними, зіставляючись та взаємоузгоджуючись з іншою сукупністю зібраних доказів.

Стосовно доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 з приводу наявності недоліків у схемі місця ДТП та її невідповідності вимогам закону, необхідно зазначити, що суд, перевіривши її на відповідність вимогам п.п. 4, 5 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, вважає, що даний доказ був оформлений допустимим шляхом та належно відповідає обставинам, зафіксованим в протоколах про адміністративні правопорушення. Зокрема на схемі місця ДТП графічно зображено ділянку дороги, на якій сталось зіткнення, усі транспортні засоби, причетні до цієї пригоди, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та сталих орієнтирів, координати місць зіткнення, а також інші відомості необхідні для встановлення фактів та обставин, що мають значення для розгляду справи та підлягають доказуванню. Таким чином доводи водія ОСОБА_1 щодо того, що на схемі місця ДТП не були зображені усі транспортні засоби, причетні до цієї пригоди не виглядають слушними, оскільки під час судового розгляду достовірно встановлено, що зіткнення між собою відбулось лише тих учасників дорожнього руху, які були вказані як у фабулі справи, так і в даній схемі місця ДТП.

Отже, аналіз досліджених під час судового розгляду та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів при обставинах встановлених постановою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2024 року, чим вона порушила вимоги п.12.3 ПДР України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Апеляційний суд дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що наслідки цієї дорожньо-транспортної події знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з діями водія ОСОБА_1 , яка, якщо б своєчасно вжила заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки або безпечного об`їзду, то і не відбулось би зіткнення з попутними попереду автомобілем «КІА», що призвело до його некерованого руху вперед та зіткнення з автомобілем «Хюндай», який також продовжив некерований рух вперед, зіткнувшись з автомобілем «Шевролет», після чого на автомобіль «БМВ» здійснив наїзд автомобіль «Тойота».

У свою чергу ОСОБА_1 в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів її винуватості у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, в діях ОСОБА_1 наявні всі обов`язкові ознаки інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Будь яких доказів щодо відсутності вини останньої у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційному суду не надано.

Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, які є безумовною підставою для його скасування, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Дєлова Віталія Вікторовича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку зі збігом строку притягнення до адміністративної відповідальності передбаченого ст. 38 КУпАП, -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Ю. Іванченко