ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2024 Справа №607/20203/24 Провадження №3/607/8518/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 ,

за ознаками правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №125990 від 09 вересня 2024 року, 09 вересня 2024 року о 13 год. 00 хв. по вул. 15 Квітня, 1Е/1 у м. Тернопіль, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Zeekr 001», д.н.з. НОМЕР_1 , не була уважною, не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожньої обстановки, під час руху заднім ходом, не переконалася, що це буде безпечно та не створить перешкоди іншим учасник дорожнього руху, не звернулася за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого скоїла наїзд на транспортний засіб «Volkswagen Id4», д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував в нерухомому стані. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. п. 2.3 б, 10.1, 10.9, 12.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Окрім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №126006 від 09 вересня 2024 року, 09 вересня 2024 року о 13 год. 00 хв. по вул. 15 Квітня, 1Е/1 у м. Тернопіль, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Zeekr 001», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетною до ДТП, місце події залишила, чим порушила вимоги п. 2.10 А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст.122-4 КУпАП.

В судове засіданні ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про час та місце була повідомлена у встановленому законом порядку.

Присутня в судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Білик Л.С. зазначила, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнає. Водночас, просила закрити провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП. Вказала, що ОСОБА_1 не мала наміру залишати місце події, оскільки не відчула зіткнення, а тому не мала умислу на залишення місця ДТП. Посилаючись на наведене, просила закрити провадження у справі за ст. 122-4 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, про що подала відповідні письмові пояснення.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, приходжу до наступного висновку:

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 2.3 б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

В силу вимог п. 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

За умовами п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пункт 2.10 а) ПДР України визначає, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

-відомостями зазначеними у протоколах про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №125990 від 09 вересня 2024 року та серії ЕПР1 №126006 від 09 вересня 2024 року;

-схемою місця ДТП, яка сталась 09 вересня 2024 року о 13 год. 00 хв. в м. Тернопіль по вул. 15 Квітня, 1Е/1, у якій зафіксовано місце зіткнення, дорожня розмітка, розташування транспортного засобу «Volkswagen Id4», д.н.з. НОМЕР_2 та наявні в нього пошкодження, а саме: заднього бампера та лакофарбового покриття;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 09 вересня 2024 року, згідно з якими остання повідомила, що близько 13 год 20 хв. вона вийшла з приміщення ТЦ «Golden Ring», що по вул. 15 Квітня,1 Е та побачила пошкодження на своєму транспортному засобі «Volkswagen Id4», д.н.з. НОМЕР_2 . Водій, що скоїв наїзд на її автомобіль з місця події зник. Згодом з приміщення магазину АТБ вийшов охоронець, який повідомив, що зафіксував номерний знак автомобіля, який здійснив зіткнення. Надалі вона викликала працівників поліції;

-письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 09 вересня 2024 року, згідно з якими останній повідомив, що 09 вересня 2024 року близько 13 год. на парковці магазину АТБ, що по вул. 15 Квітня, 1Е/1 у м. Тернопіль, він став свідком того, як транспортний засіб «Zeekr 001», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом з паркомісця, здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Volkswagen Id4», д.н.з. НОМЕР_2 ;

-рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП капрала поліції Новошицького П., згідно якого 09 вересня 2024 року надійшов виклик про ДТП без травмованих. Прибувши на місце події по вул. 15 Квітня, 1Е/1 у м. Тернопіль було виявлено заявника ОСОБА_2 , яка повідомила, що за час її відсутності близько 13 год. автомобіль «Zeekr 001», д.н.з. НОМЕР_1 пошкодив її транспортний засіб «Volkswagen Id4», д.н.з. НОМЕР_2 та залишив місце події. Водієм транспортного засобу «Zeekr 001», д.н.з. НОМЕР_1 виявилась ОСОБА_1 ;

-відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксовано, що працівники поліції прибули на виклик за фактом ДТП по вул. 15 Квітня, 1Е/1 у м. Тернопіль. Прибувши на місце події працівниками поліції було виявлено заявника ОСОБА_2 , яка повідомила, що за час її відсутності близько 13 год. автомобіль «Zeekr 001», д.н.з. НОМЕР_1 пошкодив її транспортний засіб «Volkswagen Id4», д.н.з. НОМЕР_2 . Згодом на місце події прибула ОСОБА_1 , яка повідомила працівникам поліції, що керувала транспортним засобом «Zeekr 001», д.н.з. НОМЕР_1 та в салоні автомобіля разом з нею перебувала її матір, яка сказала, що вона зачепила припаркований автомобіль (20 хв. 15 сек. відеозапису, що відповідає фактичному часу 14 год. 11 хв. 11 сек.). Надалі працівниками поліції відносно ОСОБА_1 було складено протоколи про адміністративні правопорушення за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

Обставини події дорожньо-транспортної пригоди, відображені в протоколах про адміністративне правопорушення та у схемі ДТП, дають підстави дійти висновку, що діями водія ОСОБА_1 були порушенні вимоги п. 2.3 б), п. 10.1, п. 10.9, п. 12.1 Правил дорожнього руху України, що призвело до виникнення дорожньо-транспортної пригоди.

Зокрема, досліджені судом докази, дають чітке та повноцінне розуміння того, що ОСОБА_1 , 09 вересня 2024 року о 13 год. 00 хв. по вул. 15 Квітня, 1Е/1 у м. Тернопіль, керуючи транспортним засобом «Zeekr 001», д.н.з. НОМЕР_1 , не була уважною, не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожньої обстановки, під час руху заднім ходом, не переконалася, що це буде безпечно та не створить перешкоди іншим учасник дорожнього руху, не звернулася за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого скоїла наїзд на транспортний засіб «Volkswagen Id4», д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував в нерухомому стані. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи причетною до дорожньо транспортної пригоди, яка відбулась 09 вересня 2024 року о 13 год. 00 хв. по вул. 15 Квітня, 1Е/1 у м. Тернопіль в порушення п. 2.10 А Правил дорожнього руху України залишила місце пригоди.

Суд наголошує, що в рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Водночас, суд не приймає до уваги доводи захисника Білик Л.С. про те, що ОСОБА_1 не мала наміру залишати місце події, оскільки не відчула зіткнення, а тому не мала умислу на залишення місця ДТП, як безпідставні. Так, дослідженими в судовому засіданні відеозаписами з нагрудної камери працівника поліції підтверджується той факт, що ОСОБА_1 на момент настання ДТП було достовірно відомо про те, що вона здійснила зіткнення з іншим транспортним засобом, про що вона повідомила працівника поліції при складені відносно неї адміністративних матеріалів.

За вказаних обставин приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушення, передбачених ст. 124 КУпАП порушення водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів та ст. 122-4 КУпАП залишення водієм транспортного засобу місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, а тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення, у відповідності до ст. 36 КУпАП України, в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд звертає увагу на вимоги ст.ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З огляду на наведене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, відсутність обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції статті 122-4 КУпАП, яка є більш серйозним правопорушенням з числа вчинених, оскільки це буде достатнім та необхідним для виховання правопорушника та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Згідно ст. 401 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у проваджені у справі про адміністративне правопорушення, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким чином, вважаю, що з ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 605,60 грн.

Керуючись статтями ч. 2 ст. 33, 35, ст. ст. 40-1, 122-4, 124, 245, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) грн, який стягнути в дохід держави.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяН. Р. Кунець