Справа № 459/1831/24 Головуючий у 1 інстанції: Дем`яновська Ю.Д.
Провадження № 33/811/1198/24 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Бордюка М.Й.,

прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 11 липня 2024 року,

встановив :

Постановою Червоноградського міського суду Львівської області від 11 липня 2024 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заступника командира військової частини НОМЕР_1 , полковника, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

ОСОБА_1 , визнаний винним у тому, що він, будучи заступником командира військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується АДРЕСА_3 , та будучи посадовою особою, у порушенні вимог ст.11, 12, 14, 16, 37, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1-4, 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах особливого періоду, вчинив недбале ставлення до військової служби, яке виразилось у непроведенні службового розслідування комісією відповідно до наказу № 975 від 21.10.2023 «Про призначення службового розслідування за фактом отримання травми старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_5 », головою якої визначено підполковника ОСОБА_1 в термін, визначений наказом, тобто до 25.10.2023, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 №761 від 30.05.2024 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.172-15 КУпАП.

На постанову судді захисник Бордюк М.Й. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі .

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що як в оскаржуваній постанові, так і в протоколі, складеному прокурором, зміст правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , полягає в непроведенні службового розслідування по факту нещасного випадку із ОСОБА_5 в п?ятиденний строк з моменту нещасного випадку, а саме до 25.10.2023, який визначався в наказі № 975 від 21.10.2023 про створення комісії по розслідуванню цього випадку, головою якої було визначено ОСОБА_1 . Проте, таке розслідування було проведено саме в цей строк, про що прямо вказується на сторінці -1 акту розслідування нещасного випадку, затвердженого командиром в/ч НОМЕР_1 лише 17.06.2024, та що не спростовує ні прокурор, ні суд у оскаржуваній постанові.

Вказує, що ОСОБА_1 притягнуто по цій справі до адмінвідповідальності незаконно, адже він вчинив всі покладені на нього обов`язки, в строк до 25.10.2023, про що свідчать і всі матеріали, додані до акту розслідування, як і запис на самому акті. Зазначає, що зміст правопорушення, яке ставиться йому у вину полягає саме в непроведеннні такого розслідування в названий строк, але такий був дотриманий комісією, головою якої був ОСОБА_1 , при тому, що будь які шкідливі наслідки не настали.

Звертає увагу суду, що у діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення і не тільки у вигляді матеріальної чи нематеріальної школи, але настанні будь яких інших шкідливих наслідків, передбачених ст. 9 КУпАП, про які в оскаржуваній постанові, як і протоколі не йдеться взагалі. Єдиною особою, чиї права могли бути порушені в даному випадку є ОСОБА_5 , яка мала право на проведення розслідування нещасного випадку з нею в передбачений відповідною Інструкцією і наказом по військовій частині 5-ти денний термін. Однак, ОСОБА_5 не вказує на порушення будь яких її прав чи свобод зі сторони ОСОБА_6 і з приводу названих фактів не має до будь кого претензій, що виклала в своєму поясненні від 22.06.2024.

ОСОБА_1 завжди сумлінно виконував обов?язки військової служби за що неодноразово нагороджувався, є учасником бойових дій, що також підтверджено матеріалами справи. І вже навіть тепер підвищений у званні. Доказів недбалого ставленням ним до військової служби немає, в тому числі що факту з яким пов`язується притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

У суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_4 , ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримали, просили таку задоволити.

ОСОБА_1 додатково пояснив, що дійсно наказом № 975 від 21.10.2023 його було визначено головою комісії з проведення розслідування нещасного випадку за фактом отримання травми старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_5 . Не може пригадати, коли саме його було ознайомлено з наказом. Повідомив, що розслідування було проведено у визначений наказом строк, а саме до 25.10.2024, а матеріали перевірки передали у юридичний відділ для погодження. Водночас, в силу своїх службових обов`язків, пов`язаних із виконанням завдань на сході та півдні України в районі бойових дій він часто перебуває у відрядженнях, а відтак після проведення перевірки він вибув у чергове відрядження.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Бордюка М.Й. на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Частиною другою статті 172-15 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Об`єктивною стороною недбалості, тобто недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. При цьому, якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків, то не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним (через хворобу, у зв`язку з виконанням інших покладених на неї обов/язків внаслідок нетривалої роботи на посаді та за відсутності досвіду тощо). Недбале ставлення військової службової особи до своїх службових обов`язків характеризує, перш за все, об`єктивну сторону вчиненого і виявляється в тому, що за наявності в особи реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, не виконує службові обов`язки, або хоча і діє, але виконує ці обов`язки неналежним чином, не відповідно до закону або відповідно до нього, проте неякісно, неточно, неповно, несвоєчасно, поверхово, у протиріччя з установленим порядком і тією обстановкою, що склалася, тощо.

Верховний Суд України у своїй постанові від 21.05.2021 справі № 185/12161/15-к вказав, що при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.

Як вбачається з матеріалів справи 19 жовтня 2023 року дорогою з військової частини додому у АДРЕСА_3 трапився нещасний випадок з помічником командира в/ч НОМЕР_1 лейтенатом юстиції ОСОБА_5 , яка підвернула ногу та перебувала на лікуванні близько 2-х місяців.

21 жовтня 2023 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 975 від 21.10.2023 для проведення розслідування за вищевказаним фактом призначено комісію у складі: ОСОБА_1 голова комісії, ОСОБА_7 начальника служби охорони праці, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 члени комісії, та визначено строк для проведення розслідування, а саме: до 25 жовтня 2023 року.

У той же час матеріалами справи не підтверджується та у межах судового розгляду в суді першої інстанції не було достовірно з`ясовано, коли саме до ОСОБА_1 було доведено наказ про необхідність проведення розслідування нещасного випадку.

Водночас, як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , наданих ним у суді апеляційної інстанції, які підтверджуються матеріалами справи, зокрема актом розслідування нещасного випадку, що стався 19.10.2023, комісія під головуванням ОСОБА_1 провела у період з 21 жовтня 2023 року по 25 жовтня 2023 року розслідування нещасного випадку, що стався на проспекті Шевченка міста Червонограда Львівської області з лейтенантом юстиції ОСОБА_5 , тобто у визначений вищезазначеним наказом термін.

У подальшому матеріали розслідування були передані до юридичної служби для погодження.

Окрім цього, апеляційним судом встановлено, що відповідно до витягів з наказів № 282 від 09.10.2023, № 309 від 05.11.2023, № 339 від 05.12.2023, № 45 від 14.02.2024, № 131 від 10.05.2024, № 154 від 02.06.2024, № 159 від 07.06.2024 ОСОБА_1 неодноразово вибував у відрядження на підставі бойових розпоряджень командира військової частини НОМЕР_1 .

Також, відповідно до витягу з наказу №313 від 09.11.2023 ОСОБА_1 перебував у щорічній основній відпустці.

Апеляційний суд звертає увагу, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки вищевказаним обставинам та не з`ясовано достовірно, коли фактично була проведене розслідування нещасного випадку, які заходи ОСОБА_1 фактично вжив на виконання наказу про проведення розслідування нещасного випадку, скільки часу матеріали розслідування перебували у юридичній службі на погодженні, а також, з врахуванням значної кількості обов`язків, покладених на ОСОБА_1 , пов`язаних з виконанням завдань, чи мав останній фактичну можливість належно виконати свої службові обов`язки.

При винесенні постанови, суддя місцевого суду оцінки та аналізу наявним у справі доказам не надав, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, унаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних доказів, дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Отже у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову судді скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Бордюк Михайла Йосиповича задоволити.

Постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 11 липня 2024 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА