Справа №461/8490/24
Провадження №3/461/3147/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2024 року суддя Галицького районного суду м. Львова Мироненко Л.Д., з участю представника митниці Лубоцького Б.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Львівської митниці Державної митної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:

громадянина Німеччини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; паспорт громадянина Німеччини НОМЕР_1 виданий 03.11.2023 року,

за ч.1 ст.483 Митного Кодексу України, -

в с т а н о в и в :

25.08.2024 в зону митного контролю пункту пропуску «Шегині Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці, в напрямку «в`їзд в Україну» під керуваннями громадянина Німеччини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) прибув як товар: «транспортний засіб (далі ТЗ): марка VOLKSWAGEN, модель CADDY, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ». Вказаний транспортний засіб переміщувався через митний кордон України у митному режимі імпорт. Як підставу для переміщення вказаного товару до митного контролю подано товаросупровідні документи, у тому числі: рахунок-фактура (Kaufvertrag) без номера від 21.08.2024 року; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 17.11.2022 року; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 від 17.11.2022 року; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 від 23.08.2024 року; довіреність від 21.08.2024 виготовлена на бланку НТМ 958232, видана громадянином ОСОБА_3 , якою уповноважено на вчинення певних дій громадянина Німеччини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ).

Відповідно до поданих товаросупровідних документів, вказаний товар: «транспортний засіб: марка VOLKSWAGEN, модель CADDY, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 » переміщується на адресу громадянина ОСОБА_3 , а його відправником та продавцем є громадянин ОСОБА_4 . Заявлена вартість товару становить 2600,00 євро, що згідно з курсом Національного банку України відповідає сумі 119 554,76 гривень.

Під час здійснення митного контролю виявлено рахунок-фактуру (Rechung) від 20.08.2024, відповідно до якого продавцем вказаного транспортного засобу с компанія «WORA Inh. Wladimir Belz», а його покупцем, є громадянин ОСОБА_3 ( ОСОБА_5 ), однак вартість автомобіля становить 4000,00 євро, що згідно з курсом Національного банку України відповідає сумі 183 930,40 гривень.

На запит Львівської митниці до компанії «WORA Inh. Wladimir Belz» (лист від 04.09.2024 №20-03/20-01/14/24025) остання підтвердила факт оформлення рахунок фактуру (Rechung) від 20.08.2024 та надала його копію, який є ідентичним до рахунку фактури виявленого під час здійснення митного контролю.

Наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 №1118, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.11.2005 за №1428/11708, затверджено Правила митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України (далі Правила).

Відповідно до пункту 3 розділу 1 Правил: ТЗ (товари, що класифікуються на кодами 8701-8705, 8711, 8716 згідно з УКТЗЕД, і номерні вузли до них) для здійснення митного контролю та митного оформлення може бути пред`явлений митному органу як власником, так і вповноваженою особою.

Пунктом 2 розділу 1 Правил визначено, що уповноважена особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого власником товарів і транспортних засобів, наділена правом учиняти дії, пов`язані з пред`явленням цих товарів і транспортних засобів митним органам для митного контролю та митного оформлення при переміщенні їх через митний кордон України, або іншим чином розпоряджатися зазначеними товарами та транспортними засобами.

У свою чергу пунктом 7 розділу 1 Правил передбачено, що власник ТЗ або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії документів.

Таким чином, Правилами визначено, що усі документи, які необхідні для здійснення митного контролю ТЗ у пункті пропуску та їх подальшого переміщення через митний кордон України, подаються власником ТЗ або ж уповноваженою особою. у даному випадку громадянином Німеччини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ).

Відповідно до довіреності від 21.08.2024 виготовленої на бланку НТМ 958232. виданої громадянину ОСОБА_3 , громадянина Німеччини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) уповноважено на вчинення дій щодо придбання. переміщення, декларування, митного оформлення та інших дій пов`язаних щодо придбаного транспортного засобу.

Таким чином, під час проведеної перевірки встановлено, що громадянин Німеччини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) як підставу для переміщення через митний кордон України товару: «транспортний засіб: марка VOLKSWAGEN, модель CADDY, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 » подав до митного контролю та оформлення документи, що містять неправдиві відомості щодо відправника (продавця) та вартості товару.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення протоколів про порушення митних правил, у яких зазначена дата судового розгляду, за його адресою проживання. Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зважаючи на обов`язок суду щодо розгляду справи в розумні строки, приходжу до переконання про можливість розгляду справи за відсутності особи щодо якої складено протокол.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку справи, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи, поведінку заявника, поведінку органів державної влади, важливість справи для заявника. В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За наведених обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності неодноразово не з`явилася в судове засідання, обізнана про наявність даного адміністративного провадження та скерування справи на розгляд до суду, приймаючи до уваги вжиття судом вичерпних заходів для повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи і забезпечення її участі у розгляді справи, визнано можливим розгляд справи у його відсутності.

Представник Львівської митниці Держмитслужби Лубоцький Б.І. вважав вину ОСОБА_1 доведеною повністю, оскільки в його діях наявний склад адміністративного правопорушення порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 483 МК України, просив визнати його винним та визначити міру стягнення.

Заслухавши пояснення представника Львівської митниці, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку.

Відповідно до ст. 483 Митного кодексу України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частинами 6 та 8 статті 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за явленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо). З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 №1118, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.11.2005 за №1428/11708, затверджено Правила митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України (далі Правила).

Відповідно до пункту 3 розділу 1 Правил: ТЗ (товари, що класифікуються на кодами 8701-8705, 8711, 8716 згідно з УКТЗЕД, і номерні вузли до них) для здійснення митного контролю та митного оформлення може бути пред`явлений митному органу як власником, так і вповноваженою особою.

Пунктом 2 розділу 1 Правил визначено, що уповноважена особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого власником товарів і транспортних засобів, наділена правом учиняти дії, пов`язані з пред`явленням цих товарів і транспортних засобів митним органам для митного контролю та митного оформлення при переміщенні їх через митний кордон України, або іншим чином розпоряджатися зазначеними товарами та транспортними засобами.

У свою чергу пунктом 7 розділу 1 Правил передбачено, що власник ТЗ або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії документів.

Таким чином, Правилами визначено, що усі документи, які необхідні для здійснення митного контролю ТЗ у пункті пропуску та їх подальшого переміщення через митний кордон України, подаються власником ТЗ або ж уповноваженою особою. у даному випадку громадянином Німеччини ОСОБА_1 .

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення підтверджується матеріалами справи про порушення митних правил, а саме:

-протоколом про порушення митних правил № 1113/20900/24 від 13.09.2023 року;

-рахунком-фактурою (Kaufvertrag) без номера від 21.08.2024 року;

-свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 17.11.2022 року;

-свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 від 17.11.2022 року;

-свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 від 23.08.2024 року; довіреністю від 21.08.2024, яка виготовлена на бланку НТМ 958232;

-рахунок-фактуру (Rechung) від 20.08.2024;

-відповіддю компанії «WORA Inh. Wladimir Belz» 04.09.2024 №20-03/20-01/14/24025 на запит Львівської митниці.

Таким чином, вищеописані надані суду та досліджені в процесі судового розгляду докази у своїй сукупності свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Cуд приходить до висновку, що громадянин Німеччини ОСОБА_1 як підставу для переміщення через митний кордон України транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN» модель «CADDY» подав до митного контролю та оформлення документи, що містять неправдиві відомості щодо відправника (продавця) та вартості товару, що і стало підставою для складення відносно нього протоколу про порушення митних правил.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

З урахуванням характеру вчиненого порушення, особи порушника, який раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувався, ступеня його вини, способу вчинення правопорушення, мету призначення покарання та співрозмірність можливого покарання вчиненому правопорушенню, а також враховуючи відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, відсутність реально заподіяної істотної шкоди суспільним чи державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, які охороняються законом, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу ближче до мінімальної санкції ч.1 ст. 483 МК України без конфіскації товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил.

Відповідно до матеріалів справи вартість переміщуваного ОСОБА_1 автомобіля становила 4000 євро, що згідно з курсом Національного банку України відповідає сумі 183930,40 грн.

Відтак, сума штрафу, яка підлягатиме стягненню з ОСОБА_1 становить 183930,40 * 50% = 91965.2 грн.

Суд вважає, що таке стягнення не порушуватиме справедливий баланс щодо дотримання загальних прав особи, у тому числі власності особи, забезпечить дотримання справедливого балансу між вимогами публічних інтересів та захистом права власності особи, узгоджується з принципом верховенства права, буде пропорційним стягненням по відношенню до вчиненого.

Крім того, досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було "свавільним". Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистий надмірний тягар для особи". У цій ситуації судом приймаються до уваги, як дані про особу правопорушника, так і відомості щодо характеру порушень, способу їх вчинення та рівня їх суспільної небезпеки. Більше того, у цій справі вид та розмір стягнення за три правопорушення фактично співставний із стягненням лише за одне із них, що очевидно вказує на адекватність призначеного покарання.

Згідно ст. 519 МКУ, витрати у справі про порушення митних правил складаються з видатків на інвентаризацію, зберігання, перевезення (пересилання) товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, а також з інших понесених митними органами витрат на провадження або розгляд справи. До витрат у справі про порушення митних правил належать також кошти, що виплачуються експерту за виконання його обов`язків та за роботу, виконану за дорученням митного органу, виплати добових, компенсації на проїзд до митного органу і назад та наймання приміщення, а також кошти, одержані свідком на відшкодування витрат, пов`язаних з викликом для дачі пояснень.

Відповідно до ст. 520 МКУ, витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, з особи, яка притягається до відповідальності, підлягають стягненню витрати, понесені митним органом за зберігання товарів, які стали предметом порушення митних правил.

У відповідності до ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.458, 459, 461, 483, 486, 527, 528 МК України,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товару- безпосереднього предмета порушення митних правил, що становить 91965 (дев`яносто одна тисяча дев`ятсот шістдесят п`ять) грн. 20 коп.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 1113/20900/24 від 13.09.2024 року, а саме автомобіль марки «VOLKSWAGEN» модель «CADDY», ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , повернути ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 витрати за зберігання на складі митниці товарів, які є предметами порушення митних правил, в сумі 15236,42 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 605,60 грн судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Мироненко Л.Д.