ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №332/4693/24 Головуючий в 1 інст. Завіновська А.П.
Провадження №33/807/932/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Білоуса С.А., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 5 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, офіційно не працевлаштована, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 4 серпня 2024 року о 01.03 год. ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Історичній, біля буд. 61 в м. Запоріжжі з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роти, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовилась. Від керування транспортним засобом відсторонена. Отже, вказаними діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає, що суддею районного суду, під час розгляд справи зроблено невірну оцінку доказів вчинення інкримінованого їй правопорушення, що в свою чергу призвело до ухвалення рішення, яке є необґрунтованим.

Вказує, що не керувала транспортним засобом, а більш ніж годину знаходилась в автомобілі по вул. Історичній, 61 в м. Запоріжжя, який стояв без руху та з вимкнутим двигуном. Даний факт підтвердила свідок ОСОБА_2 , надавши свої пояснення в судовому засіданні.

Звертає увагу суду, що досліджені відеозаписи, які долучені до справи також не підтверджують факту керування нею транспортним засобом відповідно до відомостей, викладених в протоколі.

З урахуванням викладеного ОСОБА_1 просить постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 5 листопада 2024 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати і провадження в справі закрити.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, присутність її захисника адвоката Білоуса С.А., який зазначив про можливість розгляду справи за відсутністю ОСОБА_1 , суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останньої, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

У судовому засіданні апеляційного суду адвокат Білоус С.А. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Зазначив, що матеріали справи та відеозапис події не містіть доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 . Вказав, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про відео реєстратор, яким зафіксовані обставини, викладені в протоколі.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку адвоката Білоуса С.А., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Доводи ОСОБА_1 щодо від усності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спростовується матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 817836 від 4 серпня 2024 року підтверджується:

- актом огляду на стан сп`яніння, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд за допомогою газоаналізатора Драгер «6810/6820», не проводився у зв`язку з її відмовою. (а.с. 6);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 4 серпня 2024 року до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР. Результати огляду: відмова від проходження (а.с. 5),

- відеозаписом події (а.с. 12).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ч.2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта, що вона не керувала транспортним засобом суддя апеляційного суду, проаналізувавши зібрані по справі докази, вважає необґрунтованими.

Так, відеозаписом, який долучений до справи, зафіксовано рух транспортного зупинки по проїзній частині дороги в період дії комендантської години, через що працівники поліції почали рух за даним транспортним засобом. Слідує самостійна зупинка водієм транспортного засобу, шляхом паркування. Слід зазначити, що в час під`їзду службового автомобіля габарити транспортного засобу були ввімкнені та інших транспортних засобів на проїзній частині дороги не зафіксовано. На запитання співробітника поліції, водій ОСОБА_1 зазначила, що прямує до дому. Під час спілкування з ОСОБА_1 у поліцейського виникла підозра про наявність у останньої ознак алкогольного сп`яніння. Зафіксовано візуальний огляд водія ОСОБА_1 шляхом подиху в бік співробітника поліції. Встановлення ознак алкогольного сп`яніння. На пропозицію поліцейського пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 надала відмову. Подальша фіксація відображає, що водій ОСОБА_1 вимагає оголошення поліцейським причину зупинки транспортного засобу та сперечається, що поліцейський не має право її зупиняти через дію комендантської години, що також додатково свідчить про керування нею транспортним засобом.

Отже, на переконання судді апеляційного суду, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 у вказаний в протоколі час та місці за сприйнятих даних з відеозапису не викликає сумніву, а позиція останньої спрямована на уникнення від адміністративної відповідальності за допущене правопорушення.

Доводи сторони захисту про те, що в протоколі не зазначені відомості про відеореєстратор, який здійснювалась відео фіксація події є необґрунтованим, оскільки згідно з відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД 817836 від 4 серпня 2024 року, відео фіксація здійснювалась технічним приладом марки «Motorola Solutions» VB-400, 471413, 473465.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, слід звернути увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 5 листопада 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 332/4693/24