Справа № 192/2798/24
Провадження № 3/192/987/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 року суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Щербина Н.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Нововоронцовка Нововоронцовського району Херсонської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 , продавець ФОП ОСОБА_2 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувалась,

за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 018691 від 24 вересня 2024 року, ОСОБА_1 24 вересня 2024 року о 10 годині 20 хвилин в АДРЕСА_3 в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », здійснила продаж безакцизних товарів, а саме: тютюнових виробів марки Ritm, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді пояснила, що працює продавцем ФОП ОСОБА_2 , який має відповідну ліцензію на торгівлю тютюновими виробами, проте вона без відома ФОП ОСОБА_2 продала цигарки без марок акцизного податку якомусь хлопцю без видачі чеку.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 256 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно диспозиції ч. 1ст. 156 КУпАП адміністративним правопорушенням є роздрібна або оптова торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній

відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З фабули протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 018691 від 24 вересня 2024 року з`ясовано, що суть адміністративного правопорушення не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 156 КУпАП, оскільки в протоколі не зазначено про вид торгівлі, яку здійснювала ОСОБА_1 - оптова чи роздрібна. Докази про здійснення будь-якого виду торгівлі ОСОБА_1 до протоколу не додані, як не додані і докази продажу тютюнових виробів. В протоколі вказано, що ОСОБА_1 здійснювала продаж «безакцизних товарів», а ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачає відповідальність за «продаж товарів без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку».

З наданих до протоколу доказів не можливо встановити факт здійснення ОСОБА_1 роздрібної торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку встановленого зразка.

Слід наголосити, що суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення не вправі самостійно змінювати на шкоду особі, яка притягується до адміністративної відповідальності фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція). Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення суть правопорушення викладена не у відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 156 КУпАП, доказів на підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення до протоколу не додано, що в свою чергу не дає підстав для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Тому суддя вважає, що справа підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 156 КУпАП - закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги особою протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя Н. О. Щербина