Дата документу Справа № 317/2482/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/2482/24 Головуючий в 1 інст.Сакоян Д.І.
Провадження №33/807/666/24 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.2 ст.122 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , її захисника-адвоката Рощина В.С., іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 , розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останньої на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 04 липня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1445 грн 00 коп.;

стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, 04 травня 2024 року о 18 год. 57 хв., на автомобільній дорозі від Н-08 до с.Відрадне, на перехресті нерівнозначних доріг з автомобільною дорогою до с.Привільне у Запорізькому районі Запорізької області, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом FIAT PUNTO, н.з. НОМЕР_1 , виїхала на перехрестя з другорядної дороги, позначеної дорожнім знаком 2.1 «Дати дорогу», та не надала перевагу у русі транспортному засобу VOLKSWAGEN POLO, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, позначеній дорожнім знаком 2.3 «Головна дорога», чим спричинила створення аварійної обстановки, а саме примусила водія транспортного засобу VOLKSWAGEN POLO, д.н.з. НОМЕР_2 , різко змінити швидкість та напрямок руху, внаслідок чого відбулось перекидання транспортного засобу. Цими діями ОСОБА_1 порушила п.16.11 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.122 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у її діях події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що суд допустив неповноту та однобічність розгляду справи, не дотримався вимог закону, провів розгляд справи без участі особи, яка притягається до відповідальності, не допустивши до участі в розгляді справи її захисника, не з`ясував обставини, що мають значення для об`єктивного вирішення справи.

Вважає, що в її діях відсутні порушення ПДР України, а ДТП сталася внаслідок порушення ПДР України водієм автомобіля ОСОБА_2 .

Наголошує на тому, що 04 травня 2024 року в 17:57 водій ОСОБА_2 на а/д Н08 до с.Відрадне на перехресті до с.Привільне керував автомобілем Volkswagen Polo, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого допустив виїзд авто на узбіччя та перекидання, за що стосовно нього складено адміністративний протокол про адміністративне правопорушення серії ААД№593912 за ст.124 КУпАП.

Зауважує, що в оскаржуваній постанові суд послався на копії пояснень, як на докази її винуватості, проте ці копії не відповідають критеріям належності та допустимості, оскільки постановою судді Запорізького районного суду Запорізької області від 17 травня 2024 року були відхилені, оскільки не засвідчені належним чином. Саме з цих підстав матеріал був повернутий на доопрацювання.

Вказує на те, що під час розгляду справи суд не допитав жодну особу, тому посилання на пояснення недопитаних осіб є недопустимим, оскільки відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 27 червня 2019 року у справі №560/751/17, показання свідка, якого не було допитано у судовому засіданні та не було попереджено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, має бути визнано неналежним доказом.

Апелянт звертає увагу суду на те, що копія схеми ДТП, яка надійшла до суду після доопрацювання, все одно не завірена належним чином, як вимагав суд у постанові від 17 травня 2024 року, тобто працівниками поліції зазначені судом недоліки усунуті не були.

Також, зауважує на тому, що в протоколі та в оскаржуваній постанові суду різниться час вчинення правопорушення.

Заслухавши аргументи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , її захисника-адвоката Рощина В.С., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; іншого учасника ДТП ОСОБА_2 та потерпілої ОСОБА_3 , які заперечували проти доводів апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту ст.283 КУпАП убачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Викладене судом першої інстанції враховано не в повній мірі при розгляді цієї справи.

Так, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст.122 КУпАП, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, та наклав на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1445 грн 00 коп.

Вказані висновки суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вважає передчасними, з огляду на таке.

Як слідує зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серіїААД №593911 від 04 травня 2024 року, 04 травня 2024 року о 18 год. 57 хв., на автомобільній дорозі від Н-08 до с.Відрадне, на перехресті нерівнозначних доріг з автомобільною дорогою до с.Привільне у Запорізькому районі Запорізької області, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом FIAT PUNTO, н.з. НОМЕР_1 , виїхала на перехрестя з другорядної дороги, позначеної дорожнім знаком 2.1 «Дати дорогу», та не надала перевагу у русі транспортному засобу VOLKSWAGEN POLO, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, позначеній дорожнім знаком 2.3 «Головна дорога», чим спричинила створення аварійної обстановки, а саме примусила водія транспортного засобу VOLKSWAGEN POLO, д.н.з. НОМЕР_2 , різко змінити швидкість та напрямок руху, внаслідок чого відбулось перекидання транспортного засобу. Даними діями ОСОБА_1 порушила п.16.11 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.16.11 Правил дорожнього руху України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Статтею 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонений сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху.

Частина 5 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за допущені порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Отже, цією нормою закону не передбачено таких наслідків як пошкодження транспортних засобів тощо.

Розгляд справи судом першої інстанції відбувся без учасників процесу.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 підтримала подану нею апеляційну скаргу та наполягала на її задоволенні. Щодо обставин справи пояснила, що подія ДТП відбулась 04 травня 2024 року, приблизно о 18 годині. Вона рухалась по дорозі, побачила дорожній знак «Надати дорогу», зупинилась, увімкнула лівий покажчик повороту, почала дивитись в різні боки, з правого боку транспорту не було, з ліву боку побачила автівку, але вказаний автомобіль, на її думку, був далеко, метрів за 300. Переконавшись, що це буде безпечно, вона почала виконували маневр, але коли виїхала, то помітила, що автівка, що була ліворуч, дуже швидко опинилась біля неї, оскільки їхала з великою швидкістю. Водій автомобіля, що їхав ліворуч від неї, намагався виїхати на зустрічну смугу руху для того, щоб уникнути зіткнення. Вона зупинилась та побачила, що повз неї проїхав цей автомобіль та перекинувся. Коли вона вийшла з автомобіля, то побачила, що інший автомобіль перекинувся та лежав до гори, посеред поля. Вважає, що, якщо б, інший учасник ДТП - ОСОБА_2 не перевищував швидкість руху, то ДТП не відбулось. Працівники поліції склали протокол на неї, але винною себе вона не вважає.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Рощин В.С. в ході апеляційного розгляду справи також підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та додатково вказав на те, що справа була розглянута у відсутність самої ОСОБА_1 та її захисника. У справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_1 також до суду не викликали. Вважає, що працівниками поліції були допущені порушення Інструкції під час оформлення адміністративних матеріалів, оскільки самі матеріали справи та долучені до них докази оформлені неналежним чином.

На підтвердження своїх доводів сторона захисту надала висновок експертного дослідження від 04 жовтня 2024 року №ЕД-19/108-24/18074-ІТ за результатами інженерно-транспортного дослідження за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод», проведеного за заявою ОСОБА_1 .

У вказаному висновку окрім іншого зазначено, що у цій дорожньо-транспортній пригоді водій ОСОБА_1 не створювала аварійну обстановку, в її діях є невідповідності вимог п.10.1, 16.11 Правил дорожнього руху, що не знаходяться в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду справи заперечував проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, та щодо обставин справи зазначив, що він, під час керування транспортним засобом дотримувався всіх Правил дорожнього руху України. Він їхав на зелений сигнал світлофору, інший автомобіль виїхав на червоний сигнал світлофору та не зупинився. Він не мав змоги уникнути ДТП. Працівники поліції склали протоколи на обох водіїв. Швидкість руху він не перевищував. Справа стосовно нього була розглянута Запорізьким районним судом Запорізької області 07 червня 2024 року. Провадження в справі було закрито через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Також, під час апеляційного провадження до суду звернулась ОСОБА_3 з клопотанням про визнання її потерпілою у цій справі. Остання вказала на те, що на час дорожньо-транспортної пригоди вона перебувала в якості пасажира в автомобілі VOLKSWAGEN POLO, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 та у наслідок вищевказаної ДТП вона отримала тілесні ушкодження, серед іншого і перелом хребта, що підтверджується відповідними медичними документами.

Вказане клопотання задоволено та ОСОБА_3 залучено до участі в справі в якості потерпілої.

Так, з наданих потерпілою ОСОБА_3 копій медичних документів убачається, що остання 08 травня 2024 року була оглянута нейрохірургом та їй серед іншого було встановлено діагноз : закрита черепно-мозкова травма.

16 травня 2024 року ОСОБА_3 проходила МРТ-дослідження грудного відділу хребта, та згідно з висновком лікаря, у неї встановлений компресійний перелом тіла хребця.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність в цьому випадку ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України.

В свою чергу, відповідно до вимог ст.253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення, оскаржувана постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому - на підставі ч.2 ст.284 КУпАП підлягає безумовному скасуванню, з передачею матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст.122 КУпАП до Запорізької обласної прокуратури для прийняття рішення у порядку КПК України.

Згідно з положеннями ч.2 ст.284 КУпАП, при передачі матеріалів прокурору, органу досудового розслідування виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст.ст.253, 284, 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 04 липня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч.5 ст.122 КУпАП скасувати.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, направити до Запорізької обласної прокуратури для прийняття рішення у порядку КПК України.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП закрити на підставі ч.2 ст.284 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева