Справа № 585/3916/24
Номер провадження 3/585/1214/24
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Цвєлодуб Ганна Олександрівна, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни матеріали, які надійшли з Роменського РВП ГУ НП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП судом не встановлено, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, не є особою, звільненою від сплати судового збору

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Судом встановлено, що 08 вересня 2024 року о 21 год. 35 хв. в с.Перекопівка Роменського р-ну по вул. Новоселівській, водій ОСОБА_1 керувала мотоблоком з причепом, без д/н, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась під відеозапис, водій від керування відсторонений шляхом блокування т/з.

Таким чином в діях водія вбачаються ознаки порушення п. 2.5 ПДР України, за яке передбачено відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату та час судового розгляду справи була повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомила.

При цьому, приймаючи рішення про розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до відповідальності, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 достовірно була обізнана про наявність на розгляді суду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно неї, у той же час до суду не з`явилась, клопотань про перенесення дати судового розгляду не заявляла, про причини неявки суд не повідомляла. Виходячи із наведеного, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України», згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до положень ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо, а також іншими документами.

Для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи суддя повинен дослідити та оцінити за своїм внутрішнім переконанням усі обставини та докази по справі в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Факт скоєння адміністративного правопорушення та винуватість ОСОБА_1 в його вчиненні підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним 08 вересня 2024 року, згідно даних якого у ОСОБА_1 під час керування та після зупинки транспортного засобу було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, однак водій від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку відмовилась; відеозаписом, долученими до протоколу, який було досліджено судом, відповідно до яких зафіксовано відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки із застосуванням приладу алкотестеру, так і у медичному закладі.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд приходить до висновку, що вищевказані докази підтверджують той факт, що ОСОБА_1 , будучи особою, якій повідомлено уповноваженим працівником поліції про підозру у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та її обов`язок пройти відповідне обстеження на встановлення стану водія, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою. Їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, суд враховує, у відповідності до ч. 2 ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не встановлено.

Враховуючи викладене, суддя вважає за доцільне піддати особу, що притягується до відповідальності, такому виду стягнення, як штраф з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки саме такий захід адміністративного стягнення відповідає вчиненому правопорушенню, і є таким, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КпАП України, у контексті необхідності виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, відповідно до п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, з винної особи необхідно стягнути судовий збір на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284, 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок та позбавити права керування усіма транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що на підставі ч. 1 ст.307КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно до ч. 4 ст. 307 КУпАП, документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У разі несплати порушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 КУпАП, постанова буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Відповідно до ч.2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, органом державної виконавчої служби з ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначений у даній постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно до ч. 4 ст. 307 КУпАП, документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Роменського міськрайонного суду Сумської області протягом 10 днів дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подано протягом 10 днів. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк пред`явлення до виконання 3 місяці з моменту набрання постановою законної сили.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ