Справа№464/5395/24
пр.№ 3/464/2250/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2024 м. Львів

Суддя Сихівського районного суду м. Львова Сабара Л.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 5 ст. 126 КУпАП,

встановила:

ОСОБА_1 повторно протягом року керувала транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортними засобами, тим самим вчинила правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Правопорушення вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_1 29.07.2024 о 23.58 год. на перехресті вул. Броварського вул. Вернадського у м. Львові керувала транспортним засобом марки «Volkswagen», р.н. НОМЕР_2 , будучи особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинивши дане правопорушення повторно протягом року, чим порушила вимоги п. 2.1А Правил дорожнього руху.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, не повідомила суд про поважність причин своєї неявки.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відтак, зважаючи на те, що ОСОБА_1 своєчасно повідомлена про місце і час розгляду справи, від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, вважаю за можливе розглядати справу за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суддя встановила наступне.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 статті 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з диспозицією ч. 5 ст. 126 КУпАП учасник дорожнього руху підлягає адміністративній відповідальності у випадку повторного протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті (ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; ч. 3 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; ч. 4 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами).

З цього слідує, що диспозиція вказаної норми є бланкетною, оскільки називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів правил, положень, інструкцій.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань) регулюються та визначаються положеннями Закону України «Про дорожній рух» (ст. 1 Закону).

Одночасно, статтею 2 Закону України «Про дорожній рух» закріплено, що законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього, зокрема, ПДР України, які відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Положеннями ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

З цього слідує, що ОСОБА_1 29.07.2024 о 23.58 год. на перехресті вул. Броварського вул. Вернадського у м. Львові, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen», р.н. НОМЕР_2 , була водієм, тобто учасником дорожнього руху, а тому на неї, в частині прав та обов`язків, поширюється дія вказаного закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Відповідно до п. 2.1А Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

На підтвердження вини ОСОБА_1 надано наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії АБА №111002 від 30.07.2024;

-відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції;

-рапорт від 30.07.2024;

-довідку УПП у Львівській області ДПП від 01.08.2024, відповідно до якої відомості про отримання посвідчення водія ОСОБА_1 відсутні;

-довідку УПП у Львівській області ДПП від 01.08.2024, з якої вбачається, що 29.06.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн.;

-реєстраційну картку ТЗ, з якої вбачається, що автомобіль марки «Volkswagen», р.н. НОМЕР_2 , належить ОСОБА_1 .

Аналізуючи докази, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

З цього слідує, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, як особу, яка керувала транспортним засобом, не маючи права керування транспортними засобами.

Жодних доказів, які б спростовували викладене, суду не надано.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 підтверджена доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, довідками, які суддя вважає належними та допустимими.

При цьому, такі докази є достатніми, оскільки як окремо, так і в сукупності, доводять, що ОСОБА_1 , не маючи права керування транспортними засобами та 29.06.2024 будучи притягнутою до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, тобто протягом року, 29.07.2024 о 23.58 год. на перехресті вул. Броварського вул. Вернадського у м. Львові керувала транспортним засобом марки «Volkswagen», р.н. НОМЕР_2 , чим порушила вимоги п. 2.1А Правил дорожнього руху.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, а відтак остання підлягає адміністративній відповідальності за вчинене.

Санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено накладення адміністративного стягнення у вигляді тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , враховую характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею правопорушення, її особу та приходжу до висновку про необхідність накласти на неї стягнення, передбачене санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Окрім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Підстав, визначених ст. 5 Закону України «Про судовий збір», щодо звільнення від сплати судового збору судом не встановлено, таким чином з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі ч. 5 ст. 126 КУпАП, керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Львiв.обл./Львів.обл/21081300; код отримувача(КОД ЗА ЄДРПОУ): 38008294; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0013001; код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (КОД ЗА ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Сабара Л.В.