запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/191/24Головуючий у 1-й інстанції Свідунович Н.М.
Єдиний унікальний №314/2151/22Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2024 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С. за участі захисника Сліпченка В.І., діючого в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 12 вересня 2022 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого у АДРЕСА_1 ),

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 28.08.2022 року о 14 год. 10 хв. в с.Вербове по вул.Космічній, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Також стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати зазначену постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях події та складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що в постанові суду не зазначено, які відеозаписи та фото зроблені поліцейськими та інші докази засвідчують саме факт керування ним автомобілем. Він водійське посвідчення не отримував, оскільки в минулому був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Заслухавши захисника Сліпченка В.І., який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення в повному обсязі підтверджена даними, що містяться

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №106630 від 28.08.2022 року, згідно з яким водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомився, його копію отримав, засвідчивши своїм підписом;

-у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №106584 від 28.08.2022 року, згідно з яким водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та з`їхав в кювет по ходу свого руху. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п.12.1 ПДР;

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6810, за результатом якого встановлено позитивний результат з показником 1,61 ‰ алкоголю, з результатом ОСОБА_1 погодився, підписавши його;

- у роздруківці результатів приладу "Alcotest Drager 6810", з яких вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Alcotest Drager 6810», а результат тестування склав 1,61 ‰, (тест №2050).

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 вказав, що 28.08.2022 року він вживав спиртні напої. Після чого перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не маючи та не отримуючи раніше посвідчення водія, керував автомобілем ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , та не впоравшись з керуванням з`їхав в кювет (а.с.7).

З відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що автомобіль ВАЗ 2106 стоїть в кюветі, поряд з яким виявлено чоловіка, який представився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 на запитання поліцейського пояснив, що він був за кермом автомобіля, який належить його батькові, розказавши також поліцейським звідки та куди прямував та як потрапив в кювет.

ОСОБА_1 дійсно мав явні зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння у виді млявої мови та невпевненої ходи, а також сам ОСОБА_1 не заперечував того факту, що сів за кермо автомобіля після того, як вживав алкогольні напої.

Працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «Alcotest Drager 6810», на що ОСОБА_1 надав свою згоду. Після проходження огляду його результатів не оспорював, на проходження огляду в медичному закладі не наполягав. Результат 1,61 ‰, що зафіксовано протоколом тесту №2050, з яким він погодився.

У апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини мали місце.

Крім того, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП за керування за вищезазначених обставин транспортним засобом без водійського посвідчення, т.т. особою, яка не має права керувати транспортним засобом; за ч.5 ст.121 КУпАП за керування транспортним засобом будучи не пристебнутим ременем безпеки та за ч.1 ст.121 КУпАП за керування транспортним засобом, що має несправності.

На день апеляційного розгляду дані постанови ОСОБА_1 не оскаржені і в установленому законом порядку не скасовані.

Щодо доводів апеляційної скарги про неможливість застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом як до особи, яка такого права не мала, апеляційний суд зазначає таке.

Частина друга статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачі керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

У законі не вживається поняття наявність посвідчення водія чи його відсутність, мова йде саме про право керування транспортними засобами.

Стаття 30 КУпАП не перешкоджає застосування судами стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами щодо осіб, які не мають посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

З урахуванням зазначеного, рівними перед законом, в частині накладення стягнення та реалізації своїх прав, будуть як особи, які на час вчинення зазначеного адміністративного правопорушення офіційно не отримали посвідчення водія на право керування транспортними засобами, так і особи, які отримали таке посвідчення.

Позбавляючи права мати посвідчення водія на право керування транспортними засобами як офіційного документу, що підтверджує спеціальний статус його власника, а саме права керувати транспортними засобами навіть у випадках, коли особа на час вчинення адміністративного правопорушення офіційно не отримала посвідчення водія, однак здійснювала керування транспортним засобом, законодавець таким чином позбавляє особу можливості реалізації такого права у законний спосіб на певний строк у подальшому, що, в даному випадку, узгоджується з положеннями ст.ст.33, ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги захисника та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП, тобто у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, у контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.

У зв`язку з наведеним, у суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 12 вересня 2022 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 314/2151/22