Справа № 243/7886/24
Провадження № 3/243/4242/2024
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 жовтня 2024 року суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Фалін І.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з ВЧ НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 (номер обслуги, солдат), мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

11.09.2024 військовослужбовець військової частини ВЧ НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 був виписаний з шпиталю АДРЕСА_2 та направлений до місця несення служби, але всупереч вимогам ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_1 , без мети уникнення несення військової служби в умовах особливого періоду, до місця тимчасового розташування свого підрозділу, який знаходиться в районі АДРЕСА_3 , враховуючи допустимий час проїзду в межах України в один кінець строком до 2 діб, повинен був прибути не пізніше 23:59 год. 13.09.2024, але повернувся лише 20.09.2024 о 23 годині 00 хвилин. Таким чином, солдат ОСОБА_1 , не з`явився вчасно без поважних причин на службу з лікувального закладу, а саме впродовж 3 діб, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч.4 ст.172-11 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не брав участі, повідомлявся належним чином про дату, час та спосіб проведення судового засідання, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, провину визнав повністю, просив суворо не карати.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченні цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган ( посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Тобто, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Відповідно до ч.4 ст.172-11 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті (ч.1 ст.172-11 КУпАП -самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб; ч.3 ст.172-11 КУпАП - самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб), вчинені в умовах особливого періоду.

Зважаючи на приписи ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настав з моменту оголошення рішення про мобілізацію ( крім цільової) або доведення його до виконання стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію ( крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

Особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.20214 № 303 та продовжується до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію.

Скасування особливого періоду буде здійснено окремим Указом Президента України «Про демобілізацію».

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ч.2 преамбули Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-ХIV, усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Згідно зі ст. ст. 1, 2 Розділу І вищезазначеного Статуту, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Військова дисципліна грунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Відповідно до ст. 4 вищезазначеного Статуту, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця:

додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів;

бути пильним, зберігати державну таємницю;

додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство;

виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету;

поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків;

не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Крім того, відповідно до ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, відміно служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

На підтвердження вчиненого адміністративного правопорушення ОСОБА_1 суду надані такі докази:

протокол про військове адміністративне правопорушення серії МПБ № 11/2024 від 22.09.2024 відповідно до якого, 11.09.2024 військовослужбовець військової частини ВЧ НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 був виписаний з шпиталю АДРЕСА_2 та направлений до місця несення служби, але всупереч вимогам ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_1 , без мети уникнення несення військової служби в умовах особливого періоду, до місця тимчасового розташування свого підрозділу, який знаходиться в районі АДРЕСА_3 , враховуючи допустимий час проїзду в межах України в один кінець строком до 2 діб, повинен був прибути не пізніше 23:59 год. 13.09.2024, але повернувся лише 20.09.2024 о 23 годині 00 хвилин. ОСОБА_1 власноруч в протоколі зазначив, що вину визнає, в подальшому зобов`язався не порушувати дисципліну;

письмові пояснення ОСОБА_1 від 21.09.2024, відповідно до яких останній зазначив, що знаходився на лікуванні в АДРЕСА_2 з 01.09.2024 по 10.09.2024. Отримавши виписний епікриз після лікування вирішив відпочити та не повертатися у розташування частини. Повернувся до ВЧ 20.09.2024 приблизно о 22:00год. Вину визнав повністю, в подальшому зобов`язався не порушувати Статут ЗСУ;

письмові пояснення ОСОБА_2 , командира роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону ВЧ НОМЕР_1 та ОСОБА_3 , старшини матеріального забезпечення мотопіхотного батальйону ВЧ НОМЕР_1 , від 21.09.2024, відповідно до яких 11.09.2024 о 22:00 год. вони були присутніми на перевірці особового складу у місці розташування ВЧ в АДРЕСА_3 , де була виявлена відсутність солдата ОСОБА_1 , який 01.09.2024 був направлений на лікування в АДРЕСА_2 , та 10.09.2024 був виписаний зі шпиталю. Станом на 23:59 год. 11.09.2024 в місце розташування останній не з`явився, документів, щодо продовження лікування або підтвердження про його відсутність, не надав, на телефонні дзвінки не відповідав, прибув у розташування роти 20.09.2024 о 23:00 год. Про відсутність солдата відразу була зроблена доповідь командиру батальйону ВЧ НОМЕР_1 ;

рапорт командира роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 21.09.2024;

військовий квиток серії НОМЕР_3 , виданого ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та витяг з наказу командира військової частини ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 194 від 08.07.2024, з яких вбачається, що солдат ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 .

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП, є повними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку встановленому законом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення і його розміру, суд враховує особу ОСОБА_1 , а також обставини, що пом`якшують відповідальність та її обтяжують.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, є визнання ОСОБА_1 своєї вини.

Обставини, що обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення відсутні.

Враховуючи вищевикладене, особу правопорушника, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити покарання у вигляді штрафу на рівні мінімальної межі санкції статті, за якою притягується до адміністративної відповідальності правопорушник, тобто однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави, що становить 17000,00 грн. Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Окрім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП, з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ч. 4 ст. 172-11, ст. ст. 40-1, 283, 284 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в сумі 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.), який перерахувати на номер рахунку (IBAN) UA0005658; отримувач - Донецьке ГУК/Слов`ян ська МТГ/21081100; ; банк отримувача - Казначейство України(ел. адм. подат.); код класифікації доходів бюджету: 21081100; найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір на користь держави в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп., рахунок отримувача: UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання три місяці.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду

Донецької області Іван Юрійович Фалін