Дата документу Справа № 314/1532/24
запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/738/24Головуючий у 1-й інстанції Кононенко І.О..
Єдиний унікальний № 314/1532/24Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2024 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі захисника Асауленка І.О., діючого в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Асауленка Ігоря Олександровича на постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 серпня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 30.03.2024 року о 18 год. 47 хв. по вул.Зеленій, 11-А у смт Кам`яному Запорізького району Запорізької області водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом - мопедом «Мустанг» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі захисник Асауленко І.О. просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою та прийнята судом без урахування всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнає. Останній керував транспортним засобом до моменту вживання алкоголю, після чого ним керувала інша особа ОСОБА_2 , який представився працівникам поліції, використавши анкетні дані власника мопеду ОСОБА_1 , адже був наляканий, що керував не належним йому транспортним засобом. Після того, як ОСОБА_2 погодився пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі на вимогу працівника поліції, до них підійшов ОСОБА_1 та пояснив, що мопед належить йому. Після чого поліцейські наділи на нього кайданки та відвезли у невідомому напрямку.

Апелянт посилається на порушення процедури огляду на стан сп`яніння. Вказує, що сертифікат відповідності та свідоцтва про повірку спеціального технічного приладу, за допомогою якого проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 надано не було.

Наявна в матеріалах провадження роздруківка №2327 результатів тестування за допомогою спеціального технічного приладу не містить дати та відомості про отримані показники вмісту алкоголю. Висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння долучено не було.

Відеозапис події здійснено з порушенням вимог закону. Наявні в матеріалах справи відеозаписи є фрагментарними. Відомості щодо технічного пристрою відеозапису у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні.

Факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 та відповідно його зупинка на відеозаписові не зафіксовані.

На переконання апелянта, такі обставини у сукупності свідчать про відсутність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги його було повідомлено у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року за №28, за допомогою SMS-повідомлення. Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка ОСОБА_1 до суду не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за його відсутності в судовому засіданні.

Заслухавши захисника Асауленка І.О., діючого в інтересах ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні; перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно досліджено обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується відомостями, які зазначені у

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №593681 від 30.03.2024 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 у зазначений час керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Результат тестування з використанням спеціального технічного приладу 1,82‰ алкоголю;

- направленні водія транспортного засобу ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 30.03.2024 року, у якому зазначено виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та відомості про результат тестування з використанням спеціального технічного приладу 1,82‰ алкоголю;

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6810», за результатом якого у водія ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння. З результатом тесту з показником 1,82‰ алкоголю ОСОБА_1 погодився. Підпис особи, стосовно якої проведено огляд, наявний;

- роздруківці результатів приладу «Alcotest Drager 6810», з яких вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу, а результат тестування склав 1,82‰ алкоголю;

- долучених до матеріалів справи відеозаписах.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень, допущених під час їх оформленні, не встановлено.

Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року (у подальшому - Інструкція).

В ньому зазначено дату та місце його складання, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, суть адміністративного правопорушення.

Дослідивши та проаналізувавши зафіксовані на вказаних відеозаписах події у співвідношенні із сукупністю інших наявних в матеріалах справи доказів, апеляційний суд погоджується із твердженнями районного суду щодо встановлення факту керування транспортним засобом саме водієм ОСОБА_1 та достовірності показників 1,82‰ алкоголю, отриманих у результаті огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу.

На відеозаписах події об`єктивно вбачається як ОСОБА_1 не заперечував, що саме він є водієм транспортного засобу.

Обставини адміністративного правопорушення зафіксовано за допомогою засобів відеозапису в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність складу та події передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення та винності ОСОБА_1 у його вчиненні.

Всупереч протилежним аргументам захисника, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено дані про технічний пристрій бодікамеру, за допомогою якого проведено відеофіксацію події.

Доводи апелянта про те, що наявний відеозапис не є безперервним, жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки ніким у встановленому законом порядку не спростовано зафіксовані на відеозаписові події.

Вказані відеозаписи узгоджуються з іншими доказами у справі, є належним та допустимим у розумінні ст.251 КУпАП.

Переконливих аргументів на спростування факту керування транспортним засобом особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, в апеляційній скарзі не наведено.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що постанова уповноваженої особи СРПП Відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області серії ББА №617415 від 30.03.2024 року про накладення адміністративного стягнення на водія ОСОБА_1 за вчинення ним передбачених ч.5 ст.121, ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП адміністративних правопорушень станом на день розгляду апеляційної скарги є не скасованою.

Відомостей про оскарження у встановленому законом порядку даного рішення суб`єкта владних повноважень, яким, з-поміж іншого, було зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом під час події, що сталася 30.03.2024 року, апеляційному суду не надано.

До посилання апелянта на відсутність в матеріалах провадження висновку щодо результатів медичного огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння апеляційний суд ставиться критично, адже зазначений огляд проведено працівником поліції із застосуванням спеціального технічного приладу, а не у закладі охорони здоров`я.

Більш того, із отриманими результатами ОСОБА_1 погодився та засвідчив даний факт власноручним підписом у графі «з результатами згоден» відповідного акта (а.п.6).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було надано сертифікат відповідності спеціального технічного засобу «Alcotest Drager» та свідоцтво про його повірку, апеляційний суд вважає їх безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно п.5 Розділу ІІ Інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Згідно вище вказаного підзаконного акта надання особі, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, сертифікату відповідності спеціального технічного засобу та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки здійснюється тільки за вимогою такої особи.

Апеляційний суд підкреслює, що оскільки ОСОБА_1 таких вимог заявлено не було, відтак у працівників поліції відповідного обов`язку щодо надання зазначених документів не виникало.

Таким чином, у контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги захисника про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.

У зв`язку з наведеним, у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанову прийнято судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи.

Досліджені судом докази є належними і допустимими для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення - вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 серпня 2024 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар