ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/1477/24Головуючий у 1-й інстанції Чир П.В.
Провадження № 33/817/860/24 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю ОСОБА_1 , адвоката Стрільчука В.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 11 листопада 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Борщівського районного суду Тернопільської області від 11 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і стягнуто судовий збір.

Згідно з постановою суду, 25.09.2024 року близько 20 год. 31 хв. ОСОБА_1 в с.Вовківці на автодорозі С200215 3 км керував транспортним засобом - автомобілем марки Мерседес Бенс, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, однак пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі КНП «Борщівська міська лікарня» відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 11 листопада 2024 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вважає, що його провина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Пояснює, що 25.09.2024 року інспектори поліції його не зупиняли, так як його автомобіль не рухався, перед даним моментом, вказаним автомобілем керував громадянин ОСОБА_2 , який даний факт підтвердив під час судового розгляду справи.

Звертає увагу на те, що йому копію даного протоколу не було вручено.

Посилається на те, що факту керування ним транспортним засобом та факту зупинки поліцейським його транспортного засобу на вказаних відеоматеріалах немає.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Стрільчука В.І., які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення

серії ЕПР №136831 від 25.09.2024 року, відповідно до якого поліцейським зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 25.09.2024 року близько 20 год. 31 хв. в с.Вовківці на автодорозі С200215 3 км транспортним засобом - автомобілем марки Мерседес Бенс, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, однак пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі КНП «Борщівська міська лікарня» відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою, відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

Відповідно до рапорту інспектора СРПП Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції Полятики А.В. - 25.09.2024 року здійснювалось патрулювання с.Вовківці, Чортківського району, Тернопільської області.

Вказано, що в ході патрулювання вищевказаного населеного пункту було зупинено автомобіль марки Мерседес Бенс, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який, побачивши службовий автомобіль, різко зупинився.

Зазначено, що підійшовши до вищевказаного т/з, у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тому водію було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, від якого водій відмовився.

З відеозапису камер поліцейських вбачається, що під час патрулювання 25.09.2024 року близько 20 год. 31 хв. в с.Вовківці на автодорозі С200215 3 км, поліцейськими виявлено транспортний засіб Мерседес Бенс, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 ..

Як стверджує відеозапис, одразу після зупинки транспортного засобу поліцейські здійснили перевірку документів у ОСОБА_1 ..

Відповідно до відеозапису, ОСОБА_1 , в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надав відповідь, що він такий огляд проходити не буде.

У матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , відповідно до якого за результатом огляду у водія працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.09.2024 року.

Відповідно до пункту п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена згідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП, відповідно до якої під час проведення огляду на стан сп`яніння осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що інспектори поліції його не зупиняли, його автомобіль не рухався, та що вказаним автомобілем керував громадянин ОСОБА_2 , оскільки з відеозапису вбачається, що під час патрулювання 25.09.2024 року близько 20 год. 31 хв. в с.Вовківці на автодорозі С200215 3 км, назустріч службовому автомобілю поліцейських, рухався транспортний засіб Мерседес Бенс, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , у якому горіли фари в темну пору доби, інших осіб в автомобілі не було.

Окрім цього, під час спілкування з поліцейськими, останній не заперечував, що керував т/з, до моменту виявлення його працівниками поліції.

Щодо посилання апелянта на покази свідка ОСОБА_3 , суд першої інстанції вірно їх оцінив критично, оскільки такі надані з метою допомогти уникнути відповідальності ОСОБА_1 і спростовуються матеріалами справи.

Суд вважає за необхідне зазначити, що незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такий обов`язок прямо передбачений Правилами дорожнього руху України та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не містить такого елементу, як причина зупинки транспортного засобу. Об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення не містить у собі елементи іншого правопорушення, а тому кваліфікація діянь особи здійснюється самостійно від інших видів адміністративної відповідальності.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що йому не вручено копію протоколу, оскільки відповідно до відеозапису його ознайомили із складеним протоколом та від пояснень останній відмовився.

Права та обов`язки ОСОБА_1 поліцейський роз`яснив, що стверджує відеозапис з камер поліцейських.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Твердження про неналежність доказів, долучених до матеріалів справи, на що у своїй скарзі посилається апелянт, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.

Беручи до уваги, що ОСОБА_1 , відповідно до копії довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 1074054 від 06.02.2019 року є інвалідом 2 групи (довічно), його, згідно до вимог п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ Про судовий збір, слід звільнити від сплати судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 11 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 - змінити.

На підставі п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ Про судовий збір звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає

Суддя