Справа №: 465/7070/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2024 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Баран О. І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 30.08.2024, близько 02 год. 00 хв. на перехресті вулиць Політехнічна Степана Бандери у місті Львові, керував транспортним засобом «Volkswagen Jetta», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_1 , та здійснював провадження господарської діяльності, а саме: надавав послуги з перевезення пасажирів на таксі без одержання ліцензії на провадження указаного виду діяльності, чим порушив пп.24 п. 1 ст. 7 ст. 20 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП.

Судові засідання у справі призначалися неодноразово (20.09.2024 та 30.09.2024).

У судове засідання, призначене на 20.09.2024 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисник не з`явилися. 19 вересня 2024 року від захисника ОСОБА_1 , адвоката Манукян М.А., надійшло клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 20.09.2024 та ознайомлення із матеріалами справи.

У судове засідання, призначене на 30.09.2024 з`явився захисник ОСОБА_1 , адвокат Манукян М.А.

У судовому засіданні захисник вказав на відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, у зв`язку із чим просив закрити провадження на п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Захисником зазначено про те, що ОСОБА_1 їхав до родича (сина) в лікарню, куди також підвозив іншу особу. Господарської діяльності із надання послуг таксі не здійснював, автомобіль не був маркованим розпізнавальними знаками служби таксі. Крім цього, відсутні докази системності здійснення підприємницької діяльності.

Заслухавши виступ захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши його доводи, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, суддя дійшов висновку про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 164 КУпАП відповідальність настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Державна реєстрація суб`єктів підприємницької діяльності здійснюється відповідно до Закону «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань». Указаний Закон поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, фізичних осіб - підприємців та відокремлених підрозділів юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, як перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом. Водночас, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів в тому числі на такий вид робіт як надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні указаного адміністративного правопорушення підтверджується даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 220942 від 30.08.2024, де також містяться пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності такого змісту: «Я, ОСОБА_1 виконував послугу від точки А до точки Б»;

- у рапорті інспектора взводу 2 роти 3 батальйону УПП у Львівській області ДПП Михайла Стецика, у якому викладено обставини виявлення у автомобілі «Volkswagen Jetta», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 пасажира, яка здійснила замовлення таксі «838»;

- відеозаписі із нагрудник камер поліцейських, відтворенням яких встановлено, що працівники поліції здійснили зупинку транспортного засобу, який під керуванням ОСОБА_1 , здійснював рух на перехресті вулиць Політехнічна Степана Бандери у місті Львові у комендантську годину (близько 02 год. 00 хв. 30.08.2024).

Відтворенням файлу, під назвою «clip-1.», формату mp4 встановлено, що у салоні указаного автомобіля на задньому пасажирському сидінні з правої сторони знаходилась пасажир. Працівник поліції, указавши на необхідності перевірити документи пасажира, підійшов до задньої правої дверки автомобіля (00:01:11).

Пасажир, не виходячи із салону автомобіля, крізь опущене скло одразу уточнила у поліцейського який саме паспорт потрібно надати «Польський чи Український?»

поліцейський «Ви з Польщі приїхали? Замовили таксі собі»

пасажир «так»

поліцейський «А яке: 838? Уклон? Що то Ви замовили?»

ОСОБА_1 «838. Уклон не робить в ночі»

пасажир (одночасно з ОСОБА_1 ) «838»

Далі поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 про те, що щодо нього буде складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП та роз`яснено йому його права, уточнено чи бажає він ними скористатись.

Далі в ході розмови (00:04:10) ОСОБА_1 зазначив, що уже дав пояснення, про те, що «надає послуги з точки А в точку Б». Висловив невдоволення систематичним притягненням його до адміністративної відповідальності за різні види порушень. Указав (00:04:40), що «Дньом не годен їздити … пропки. Я за що буду жити, сам вдовець лишися, взяв собі машину в оренду тай заробляю собі на хліб… Люди сплять, а я мушу на хліб заробляти … Той раз уже відпустіть, людина замучена, з вокзалу їде» (00:05:19).

поліцейський «Прошу пана, хвилин 15 почекайте, ми той протокол напишем… Ну а потім вже дівчину мусите завезти. Гроші взяли» (00:06:40)

ОСОБА_1 «ще не взяв. В кінці береться» (00:06:50)

поліцейська «скільки в ночі? Який тариф в ночі?» (00:06:56)

ОСОБА_1 «200,00 грн. на Сихів їду, на Зубрівську» (00:07:05)

Далі поліцейський пояснює ОСОБА_1 , що ними здійснюється перевірка автомобілів, які рухаються з порушенням комендантської години, у тому числі на предмет здійснення перевезень без отримання ліцензії.

ОСОБА_1 «Перший раз мене зупиняєте. Я кожен день таксую, ніхто мене не зупиняє» (00:07:38)

поліцейський «день, то є день»

ОСОБА_1 «я в день не таксую, тільки в ночі. Ніхто не зупиняє мене ніколи. Зупиняють, документи перевірили і все» (00:07:46)

поліцейський «з 10 машин ви один без ліцензії» (00:08:45)

ОСОБА_1 «що всі мали ліцензії?»

поліцейський «ліцензію, або родича віз»

ОСОБА_1 «я тоже родичку віз» (далі дорікає, що йому не вірять)

ОСОБА_1 «з десятої години вечора я їжджу по Львову, а то вже друга» (00:10:26)

ОСОБА_1 «де то та ліцензія береться? Я не знаю де вона береться» (00:11:53)

поліцейський розповідає про наявність ліцензованої діяльності у водіїв таксі «Опті» та «Болт», на що ОСОБА_1 відповідає про те, що він співпрацює не з «Болт», а з «838».

поліцейський роз`яснює про необхідність сплати податків від виручених коштів, на що ОСОБА_1 відповів, що він платить фірмі 13% (00:13:56), далі обурився, указавши: «бензин, ліцензія і машина в оренду. Що лишається?!».

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суддя визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Що стосується, аргументів сторони захисту, то суддею встановлено їх не узгодженість та суперечність дослідженим матеріалам, а тому суддя оцінює їх критично, як такі, що спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності. Крім цього, версія щодо перебування родича в лікарні не знайшла свого підтвердження і появилась у особи, яка притягається до відповідальності лише після того, як працівник поліції почав озвучувати можливі варіанти перебування сторонніх осіб в салоні зупинених поліцейськими автомобілів.

Факт перевезення пасажира водієм ОСОБА_1 стороною захисту не заперечується, як і факт відсутності державної реєстрації як суб`єкта господарювання із правом перевезення пасажирів. Автомобіль «Volkswagen Jetta», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 прибув за викликом, шляхом замовлення пасажиром таксі «838». Пасажир повинна сплатити за послуги таксі 200,00 грн. за перевезення її із вокзалу до вулиці Зубрівської, що у Сихівському районі м. Львова. Відповідно водій указаного таксі здійснював господарську діяльність, отримуючи прибуток. Відсутність відповідної ліцензії на право перевезення пасажирів охоплюється складом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке визначена ч. 1 ст. 164 КУпАП. ОСОБА_1 в ході діалогу із працівниками поліції чітко та однозначно висловлювався щодо систематичного здійснення ним указаного виду діяльності, орендуючи саме для цієї мети автомобіль. Така діяльність здійснюється ним цілеспрямовано та на постійній основі в нічний період доби, у комендантську годину, без відповідної ліцензії та за відсутності перепустки. Прибуток ОСОБА_1 від указаного виду діяльності становить залишок коштів, після відрахування 13% від отриманого доходу компанії «838», витрат на купівлю пального та оренду транспортного засобу. Сам ОСОБА_1 вважає такий вид діяльності чесною підприємницькою діяльністю, адже «він ні у кого не краде» та змушений працювати «у той час, коли інші сплять». При цьому таку «вимушену працю» ОСОБА_1 здійснює на власний розсуд, у комендантську годину, за відсутності перепустки, пояснюючи необхідністю уникнення денних заторів.

На підставі викладеного, з урахуванням зібраних поліцейськими доказів, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суддя враховує: характер вчиненого ним правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 164 КУпАП, відсутністю обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення (щире розкаяння), як і обставин, які його обтяжують та доходить висновку про обрання ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

Крім цього, від захисника ОСОБА_1 через канцелярію на адресу суду надійшла заява у якій захисник просила суд, у випадку визнання винним та призначення покарання у виді штрафу здійснити його розстрочення, у зв`язку із віком ОСОБА_1 та наявністю єдиного офіційного доходу у вигляді пенсії.

Статтею 301 КУпАП передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця.

Відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

В силу вимог ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 301-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч. 1 ст. 307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу (ст. 308 КУпАП).

Згідно з ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим .

Враховуючи вищевикладене, заявлене клопотання слід задовольнити, розстрочивши йому виконання цієї постанови суду про накладення на нього адміністративного стягнення в частині сплати штрафу на строк дванадцять місяців зі сплатою штрафу рівними частинами щомісячно, у зв`язку із його скрутним матеріальним становищем.

Разом з тим, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 605,60 гривень

Керуючись ст. ст. 1, 7, 9, 23, 33, 40-1, 268, 283, 284 КУпАП суддя, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання постанови Франківського районного суду м. Львова від 30.09.2024 у справі № 465/7070/24 (провадження №3/465/3119/24), про накладення адміністративного стягнення в частині сплати штрафу в розмірі 17000,00 грн. на строк дванадцять місяців, із сплатою штрафу рівними частинами по 1700 (одній тисячі сімсот) гривень 00 копійок щомісячно.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605,60 гривень.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд міста Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Баран О. І.