ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2392/24 Справа № 205/9501/24 Суддя у 1-й інстанції - Грона Д. С. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2024 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2024 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Згідно з постановою суду першої інстанції в умовах воєнного стану, 18 червня 2024 року приблизно о 21 год. 00 хв. під час вечірньої перевірки адрес проживання особового складу на місці розташування підрозділу командиром інженерно-саперного взводу, 1 роти інженерної підтримки, батальйону інженерної підтримки, військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_2 у солдата ОСОБА_1 було виявлено характерний запах алкоголю з ротової порожнини.

З метою підтвердження стану алкогольного сп`яніння, зі згоди особи, що притягається до адміністративної відповідальності в установленому законом порядку о 21 год 52 хв 18 червня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2, у присутності двох свідків, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з використанням спеціальних технічних засобів - вимірювача вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, газоаналізатору Алконт-М серійний номер 00278-15 було проведено дослідження концентрації парів етанолу у видихаємому солдатом ОСОБА_1 повітрі. Результат огляду 18.06.2024 о 21 год 52 хв солдата ОСОБА_5 становить 1,18 проміле.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку звідсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що суд розглянув справу без його участі, не повідомив його про судове засідання, а посилання суду на його заяву про розгляд без його участі, є безпідставним, оскільки жодної заяви він не писав. Вказує, що копію постанови він не отримував, а про її існування дізнався із застосунку "Дія" 01 вересня 2024 року, у зв`язку з чим просив визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними та просив поновити строк.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що обставини, викладені в протоколі та встановлені судом у постанові, не підпадають під диспозицію ч. 1, 3 ст. 172-20 КУпАП. Так в протоколі зазначено лише те, що під час вечірньої перевірки адрес проживання особового складу у нього було виявлено запах алкоголю. Однак у протоколі не зазначено, які саме дії у розумінні диспозиції ч. 3 ст. 173-20 КУпАП були ним вчинені.

Під час проведення огляду на стан сп`яніння, Алконт-М йому ніхто не показував, сертифікат якості не надавали, він просив зробити у нього забір крові для встановлення стану сп`яніння, оскільки в той вечір він не вживав алкогольні напої, проте йому було відмовлено в цьому. При складенні протоколу йому не було забезпечено участі адвоката, що є істотним порушенням його права на захист.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату і місце судового засідання в апеляційному суді повідомлений належним чином, заяв або клопотань про відкладення судового засідання або про поважні причини неприбуття суду не подавав, у зв`язку з чим та на підставі ч. 2 ст. 268, ч. 6 ст. 284 КУпАП, апеляційний розгляд проведений без його участі.

Мотиви апеляційного суду.

Щодо поновлення строку апеляційного оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником... Апеляційна скарга, подана після її закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд виходить з того, що ОСОБА_1 дійсно не був повідомлений належним чином про час і дату судового засідання в суді першої інстанції, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про направлення йому повістки про виклик до суду, також в матеріалах справи відсутні відомості про направлення йому копію оскарженої постанови в порядку ст. 285 КУпАП, у зв`язку з чим, а також, враховуючи, що він є військовослужбовцем і в період ухвалення оскарженої постанови проходив військову службу, апеляційний суд вважає, що для забезпечення права останнього на оскарження судового рішення, необхідно задовольнити клопотання та поновити строк апеляційного оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , які зводяться до процесуальних порушень порядку складення адміністративного протоколу та проведення огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Так, вина повністю доведена та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №181Т0920 від 18 червня 2024 року, результатами тесту № 2340 на алкоголь, Актом № 961 від 18.06.2024 огляду на стан сп`яніння з використанням технічного засобу, письмовими поясненнями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_1 від 19 червня 2024 року, в яких він зазначив, що перебував у розташуванні підрозділу в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи скарги зводяться до того, що обставини, викладені в протоколі та встановлені судом у постанові, не підпадають під диспозицію ч. 1, 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки в протоколі зазначено лише те, що під час вечірньої перевірки адрес проживання особового складу у нього було виявлено запах алкоголю. Однак у протоколі не зазначено, які саме дії у розумінні диспозиції ч. 3 ст. 173-20 КУпАП були ним вчинені.

Також під час проведення огляду на стан сп`яніння, Алконт-М йому ніхто не показував, сертифікат якості не надавали, він просив зробити у нього забір крові для встановлення стану сп`яніння, оскільки в той вечір він не вживав алкогольні напої, проте йому було відмовлено в цьому. При складенні протоколу йому не було забезпечено участі адвоката, що є істотним порушенням його права на захист.

Проте з такими доводами суд апеляційної інстанції погодитись не може з огляду на наступне.

За змістом ч. 1, 2, 4 ст. 266-1 КУпАП військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного сп`яніння щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного сп`яніння, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У разі незгоди військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як видно з матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 проводився уповноваженою особою з використанням спеціальних технічних засобів - газоаналізатору Алконт-М серійний номер 00278-15, результат огляду солдата ОСОБА_5 становить 1,18 проміле. Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з результатом ОСОБА_1 погодився.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що останній не погоджувався проходити огляд із використанням спеціальних технічних засобів та тестів або не погодився з його результатами та наполягав на огляді в закладі охорони здоров`я, або вимагав надати йому сертифікат на спеціальний технічний прилад та свідоцтво про періодичну повірку, тому порушення вимог ч. 2, 4 ст. 266-1 КУпАП не підтверджуються матеріалами справи.

Необґрунтованими є і доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про перебування в стані алкогольного сп`яніння не під час виконання військових обов`язків.

Так, згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 знаходився за адресою проживання особового складу на місці розташування підрозділу.

Вказані доводи у будь-якому разі не виключають в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», місцем виконання обов?язків з військової служби вважається, зокрема:

- територія військової частини або інше місце роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

- територія поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Будь-яких відомостей, що ОСОБА_1 , на час описаних в протоколі подій, перебував у відпустці або не виконував обов`язки військової служби з інших підстав, матеріали справи не містять та до апеляційної скарги не долучено.

Як слідує зі змісту протоколу, в ньому викладені фактичні обставини правопорушення та формулювання "обвинувачення", яке інкримінується ОСОБА_1 , а саме солдат ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби у нетверезому стані та містить правову кваліфікацію його дій за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Тобто протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23 жовтня 2021 року № 329 і в ньому з достатньою повнотою викладені відомості для належного усвідомлення солдатом суть правопорушення, яке йому інкримінується.

Порушення положень ст. 266-1 КУпАП, які були б підставою для визнання протоколу недопустимим доказом та скасування постанови суду і закриття провадження у справі, апеляційним судом не встановлено.

Крім того, у матеріалах справи є письмова заява ОСОБА_1 в якій він просить суд розглянути справу без його участі.

В той же час, суд апеляційної інстанції призначив судове засідання, про яке заздалегідь повідомив ОСОБА_1 , який до суду не з`явився, тим самим йому була надана можливість реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі і звернутись за правничою допомогою до адвоката.

Будь-яких відомостей, що ОСОБА_1 наполягав на участі його захисника під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає такі доводи необґрунтованими, а можливість звернутись до захисника у нього була після скерування справи до суду першої інстанції та під час апеляційного оскарження судового рішення.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено, а доводи апеляційної скарги за своїм змістом зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішення, власної оцінки доказів справи, які апелянт тлумачить на свій розсуд, ігноруючи їх сукупність.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження та поновити йому строк.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. П. Піскун