Провадження № 3/932/5202/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Юдіна Н.М., з розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 068212 від 12.11.2024, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , 12.11.2024 близько 13 год 00 хв ОСОБА_1 вчинила щодо своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: ображала нецензурною лайкою та погрожувала висилити, чим завдала шкоди психологічному здоров`ю постраждалій. Так, ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що проживає у своїй квартирі протягом тридцяти трьох років. Проживає разом із невісткою ОСОБА_3 та онуком ОСОБА_4 . У квітні місяці ОСОБА_1 дозволила тимчасово пожити разом із нею своєму синові ОСОБА_5 і онукам. У квітні вся сім`я заселилась, потім ОСОБА_6 прописав у квартирі трьох дітей. У листопаді ОСОБА_6 забивав цвяхи, ОСОБА_1 підійшла та запитала навіщо він це робить. Після чого, ОСОБА_2 вибігла і почала ображати і махати руками перед обличчям ОСОБА_1 . Потім, ОСОБА_1 сказала ОСОБА_2 відійти від неї та викликала поліцію, оскільки не мала наміру продовжувати сварку. Також, ОСОБА_1 додала, що взагалі не спілкується із ОСОБА_2 .

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що вона та її чоловік разом із дітьми повернулись із Польщі, оскільки її чоловік мав намір служити за контрактом. З моменту як її чоловік прописав дітей у квартирі де має частку почалися сварки. 11 листопада 2024 року її чоловіка відпустили додому з військової служби. Сварка почалася через те, що чоловік ОСОБА_2 ремонтував комод, що не сподобалось ОСОБА_1 , оскільки остання почала кричати, що ОСОБА_2 та її чоловік все ламають та не сплачують гроші за комунальні послуги.

Разом з цим, у судовому засіданні в якості свідка був допитаний ОСОБА_7 , який пояснив, що він не був присутній коли почалась сварка, проте зазначив, що його дружина ОСОБА_2 пояснювала ОСОБА_1 , щоб остання не чіпала фізично дітей. Конфлікт між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мав взаємні образи та виник на побутовій основі.

ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 просили суд закрити справу про адміністративне правопорушення, у зв`язку із тим, що конфлікт носив характер побутової сварки та не містив у собі ознак психологічного домашнього насильства.

Відповідно до ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, -

тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Таким чином, об`єктивну сторону цього правопорушення складають певні дії (бездіяльність), реальне настання шкідливих наслідків (реальна ймовірність їх настання) та причинний зв`язок між ними.

Запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються.

У той же час, організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» за № 2229-VIII.

Згідно із частинами 2 та 3 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Тобто, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі (або існувала реальна можливість їх настання).

Суд дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 068212 від 12.11.2024; рапорт старшого інспектора-чергового ВП №4 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області; заяву ОСОБА_2 від 12.11.2024; письмові пояснення ОСОБА_2 ; терміновий заборонний припис серії АА № 390989; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 12.11.2024 щодо ОСОБА_1 , відповідно до якої рівень небезпеки визначений поліцейським - низький, дійшов висновку про відсутність складу інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно зі статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у встановленому законом порядку суддя встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в його вчиненні та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

На підставі статті 252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахування досліджених доказів, позиції сторін у справі, які зазначили, що сварка яка мала місце між ними 12.11.2024 носила побутовий характер та не містила у собі ознак психологічного домашнього насильства, наведених норм процесуального законодавства, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , у зв`язку із відсутністю в її діях складу інкримінованого їй правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 173-2, 247 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутності в її діях складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.М. Юдіна