Справа № 308/270/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Креул М..М.., розглянувши адміністративні матеріали Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , серія, номер паспорта та ідентифікаційний номер платника податків - суду не відомі, про притягнення до адміністративної відповідальності за,-

ч. 1 ст. 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

15.11.2024 року о 10 год. 20 хв. в м. Ужгород, вул. Будителів 2, водій ОСОБА_1 керував спеціальним вантажним бтонозмішувачем транспортним засобом MAN н.з. НОМЕР_1 та допустив вилиття бетонної суміші і забруднення проїзної частини дороги. Чим порушив вимоги 2.3г ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Громадянин ОСОБА_1 у судовому засіданні вину визнав за наведених у протоколі обставин, просив суворо не карати його.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддею встановлено наступне.

Відповідно до п. 1.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Частиною 1 ст. 139 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, а саме за пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підставі ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина громадянина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП, підтверджується такими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №174140 від 15.11.2024 року, актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 15.11.2024 року, письмовими поясненнями гр. ОСОБА_1 від 15.11.2024 року, фотоматеріалами.

Отже, враховуючи вищевикладене суддя вважає, що в діях громадянина ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП, оскільки останнім було забруднено дорожнє покриття.

Відповідно ст. 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Ураховуючи викладене, суддя вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у межах санкції ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день винесення постанови становить 605,60 грн.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за постановлення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 24, 40-1, ч. 1 ст. 139, ст. 276-279, 280, 283-289, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер паспорта та ідентифікаційний номер платника податків - суду не відомі, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП, та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави, що становить 340,00 (триста сорок) гривень.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія, номер паспорта та ідентифікаційний номер платника податків - суду не відомі, на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

На постанову може бути подана апеляція на протязі десяти днів до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М. Крегул