Справа № 505/1973/24
Провадження № 3/505/1577/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" травня 2024 р. суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області Івінський О. О., розглянувши матеріали, які надійшли від Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18 квітня 2024 року о 13 годині 45 хвилин на автодорозі сполученням с. Борщі с. Дібровка Подільського району керував автомобілем марки «ВАЗ 2121», державний номерний знак НОМЕР_2 , без посвідчення водія відповідної категорії «В», тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, вчинивши правопорушення повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.5 ст.126 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Був повідомлений про день, час та місце судового засідання, шляхом надсилання судової повістки про виклики до суду за адресою, вказаною ним при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, ташляхом опублікування оголошення на веб-сторінці суду. Про причини неявки суду не повідомив.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, тому з метою забезпечення виконання завдань провадження у справі про адміністративні правопорушення, недопущення уникнення від відповідальності та понесення стягнення винною особою за вчинене адміністративне правопорушення, роблю висновок про можливість розгляду справи в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП. Його вина підтверджується наданими суду матеріалами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №477743 від 18.04.2024, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №902456 від 18.04.2024, диском з відеофіксацією.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, та вважає, що до правопорушника слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Згідно абзацу третього пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КпАП ( 80731-10 ). Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Як вбачається з довідки, наданої Подільським РУП ГУНП в Одеській області (а.с.5), ОСОБА_1 посвідчення водія не має.

За таких обставин, підстав для призначення ОСОБА_1 додаткового покарання у вигляді позбавленням права керування транспортними засобами, не має.

Згідност.40-1 КУпАП судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 40-1, 126 ч.5, 221, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UА0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в сумі 605,60 грн.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя - О. О. Івінський