Провадження №3/522/9445/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року м.Одеса

Суддя Приморського районного суду м.Одеси Домусчі Л.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1

-за ч.4 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до адміністративних матеріалів, наданих суду 21.11.2024 року, суддя отримала 22.11.2024 року, в протоколі вказано: 11.11.2024 року о 15.25 год. водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Mercedes Benz 316 CDI (автобусом), д.н.з. НОМЕР_1 , який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів в режимі регулярні перевезення по маршруту Ізмаїл Одеса та підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов після визнання недійсним протоколу перевірки технічного стану №00629-01659-24 та у якого на бокове скло біля водія з правового боку нанесено покриття (тонування), яке обмежує оглядовість з місця водія, і погіршує його прозорість, світлопропускання якого становить менше ніж 70%, а саме 29,1%, чим порушив п.31.4.7.В, п.31.3.Б Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 та п.6.8.7 ДСТУ 3649:2010.Вимірювання проводилось приладом «Вимірювач світлопропускання скла» ТЕНЗОР-81 №2412. Правопорушення вчинено повторно протягом року, постанова серії ЕНА №3281870 від 17.10.2024 року за ч.2 ст.121 КУпАП, чим порушив п.31.3.б ПДР Експлуатація технічного засобу, які не пройшли обов`язковий технічний контроль, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.121 КУпАП.

За цим фактом співробітниками поліції стосовно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №171273 від 11.11.2024 року за ч.4 ст.121 КпАП України, який підписав ОСОБА_1 .

11.12.2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Марченко В.О. через канцелярію суду надав клопотання, в якому просив провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання зазначено, що відповідно до адміністративного протоколу серії ЕПР1 №171273 від 11.11.2024 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом Mercedes Benz 316 CDI (автобусом),д.н.з. НОМЕР_1 . Проте, обставини та суть правопорушення, викладені в протоколі відносно ОСОБА_1 не відповідають дійсним обставинам, не враховують положення Правил дорожнього руху України та інших нормативно-правових актів. При складанні протоколу поліцейський керувався лише своїми суб`єктивними міркуваннями та сумнівними доказами, добутими шляхом використання приладу, який має назву " Вимірювач світлопропускання скла "ТЕНЗОР-81". Відповідно до пп.в) п.31.4.7 ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість.На верхній частині вітрового скла автомобілів і автобусів можуть бути прикріплені прозорі кольорові плівки. Дозволяється застосовувати тоновані стекла (крім дзеркальних), світлопропускання яких відповідає вимогам ГОСТ 5727-88. Дозволяється застосовувати занавіски на бокових вікнах автобусів. Однак, перевірка світлопропускання скла на відповідність вимогам ГОСТ 5727-88 відповідно до методики, викладеній в ГОСТ 27902-88 не проводилась й не могла бути проведеною, так як ГОСТ 5727-88 та ГОСТ 27902-88 відмінені, зміни до ПДР в цій частині на сьогоднішній день не внесені, з огляду на що порушене питання залишається не врегульованим. Поліцейським надано Сертифікат про калібрування приладу "Вимірювач світлопропускання скла "ТЕНЗОР-81" згідно ДСТУ ISO/IEC 17025. Але, в такому разі, зазначений прилад не може використовуватись в сфері законодавчо регульованої метрології. Міжнародний стандарт ДСТУ ISO/ІЕС 17025 встановлює вимоги до компетентності випробувальних та калібрувальних лабораторій. ISO/IEC 17025 застосовується не тільки з метою акредитації випробувальної лабораторії національними агентствами з акредитації, а в основному для організації роботи в самій лабораторії. Тому на міжнародному рівні випробувальні лабораторії часто декларують відповідність вимогам цього стандарту та на практиці дійсно постійно виконують ці вимоги з метою доказу замовникам якості виконання вимірювань/випробувань у лабораторії, а саме досягнення достовірності результатів вимірювань/випробувань. Таким чином, забезпечення достовірності результатів проведених вимірювань/випробувань є головною метою впровадження ДСТУ EN ISO/IEC 17025:2019 у лабораторіях. Відповідь підприємства-виробника приладу "Вимірювач світлопропускання скла "ТЕНЗОР-81") містить ряд пояснень, які свідчать про те, що прилад не може використовуватись в сфері законодавчо регульованої метрології (відсутність регламентів, посилання на методику вимірювання, яка фактично відсутня в настанові по експлуатації (копія додається), проведення вимірювань при температурному режимі навколишнього середовища від 20°С, дотримання вимоги акліматизації приладу до навколишнього середовища не менше 12-ти годин, тощо). Окрім цього, відповідно до п.7.8.3 ДСТУ 3649:2010, при застосуванні приладу для визначення світлопропускання стекол КТЗ, повинен застосовуватись метод, викладений у рекомендаціях (настановах) підприємства-виробника відповідного спеціального обладнання. Але, Настанова з експлуатації "Вимірювач світлопропускання скла "Тензор-81" взагалі не містить опису такого методу. Відповідно до ДСТУ ISO 10012:2005, прилад "Вимірювач світлопропускання скла "ТЕНЗОР-81" має ознаки вимірювального обладнання та, згідно ДСТУ 2681-94, засобу вимірювальної техніки. Відповідно до ст.3 ЗУ Про метрологію та метрологічну діяльність, діяльність з контролю безпеки дорожнього руху та технічного стану транспортних засобів (з використанням засобів вимірювальної техніки) відноситься до сфери законодавчо регульованої метрології. Відповідно до п.2 ст.8 ЗУ Про метрологію та метрологічну діяльність засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби. Про те, нормативно-правові акти, якими встановлено правила застосування приладу "Вимірювач світлопропускання скла "ТЕНЗОР-81" відсутні, поліцейським не надано. Відповідно до п.3 ст.8 ЗУ Про метрологію та метрологічну діяльність законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, які мають елементи або функції настроювання, повинні мати захист від вільного доступу до зазначених елементів і функцій (включаючи програмне забезпечення) з метою запобігання несанкціонованому втручанню. Інформація щодо проведення атестації Адміністрацією Держспецзв`язку України приладу "Вимірювач світлопропускання скла "ТЕНЗОР-81" в галузі ТЗІ відсутня, поліцейским не надано. Відповідно до п.4. ст.8 Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки. Крім того, повторним відповідно до ст.35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.У разі неможливості встановити повторність постанова в справі про адміністративне правопорушення на місці його вчинення не виноситься, а складається повідомлення про адміністративне правопорушення, яке у п`ятиденний строк разом із наявними матеріалами справи (рапортом, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та засобів, у тому числі тих, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, та іншими доказами) надсилається до підрозділу поліції за місцем проживання (перебування) особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою здійснення перевірки на наявність повторності правопорушення та вжиття заходів щодо подальшого розгляду.Після здійснення перевірки на наявність повторності правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомляється про місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. У разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.В порушення вимог розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, висовує звинувачення в повторному скоєнні ОСОБА_1 однорідного правопорушення на протязі року, посилаючись в протоколі на постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА№3281870 від 17.10.2024 року за ч.2 ст.121 КУпАП, яка станом на 10.12.2024 року не набрала законної сили, оскільки оскаржена до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області (справа №946/8673/24), розгляд справи було призначено на 02.12.2024 р., але було відкладено у зв`язку з неявкою представника УПП в Одеській області. Таким чином, на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №171273 від 11.11.2024 року за ч.4 ст.121 КпАП України, у посадових осіб (лейтенанта поліції Ткаченко М.Г.) були відсутні підстави для складання зазначеного протоколу з кваліфікуючою ознакою «вчинене повторно протягом року».

У судове засідання призначене на 11.12.2024 року з`явився ОСОБА_1 та його захисник адвокат Марченко В.О., вину не визнали, адвокат Марченко В.О. заявив клопотання, яким просив провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що не згоден з обставинами, викладеними у протоколі, вважає докази недопустимими. Постанова серії ЕНА№3281870 від 17.10.2024 року за ч.2 ст.121 КУпАП не набрала чинності, оскільки оскаржується в судовому порядку. Таким чином, відсутня повторність. Працівники поліції зобов`язані були або винести постанову у разі відсутності повторності, або скласти повідомлення і провести перевірку, та тільки потім, у разі встановлення повторності, скласти цей протокол. Зазначив, що постанову серії ЕНА№3281870 від 17.10.2024 року за ч.2 ст.121 КУпАП виносили ті ж самі поліцейські, що склали протокол серії ЕПР1 №171273 від 11.11.2024 року за ч.4 ст.121 КУпАП. Вони ж проводили вимірювання лобового скла, тим самим приладом, але такий прилад не відповідає стандартам ГОСТ. Поліцейськими на місті складання протоколу не було надано сертифікату цього приладу. 12.11.2024 року до УПП в Одеській області було направлено запит на отримання копій документів, які б могли слугувати доказами по цій справі, але станом на 10.12.2024 року відповіді не отримали. Вважає, що усі дії поліцейських свідчать про умисне зволікання й затягування розгляду справи. Через це він самостійно зробив запит до Виробника приладу та отримав відповідь, в якій зазначено, що прилад «ТЕНЗОР 81» можливо експлуатувати лише через 12 годин після його розпакування. Відповідно до ст.3 ЗУ Про метрологію та метрологічну діяльність, діяльність з контролю безпеки дорожнього руху та технічного стану транспортних засобів (з використанням засобів вимірювальної техніки) відноситься до сфери законодавчо регульованої метрології. Відповідно до п.2 ст.8 ЗУ Про метрологію та метрологічну діяльність, експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби. Проте, нормативно-правові акти, якими встановлено правила застосування приладу "Вимірювач світлопропускання скла "ТЕНЗОР-81" відсутні. Такі засоби повинні мати документ про те, що прилад пройшов атестування. Таким чином, прилад не відповідає цьому Закону. Щодо ДСТУ це порядок вимірювання в лабораторіях, а не в навколишній середі. Використання цього приладу для обґрунтування, як доказу,є протиправним і незаконним для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Крім того, поліцейські звинуватили водія у порушенні ним ПДР, а саме, що він своєчасно не пройшов технічний огляд, але поліцейським були надані усі належні документи, на що останні зазначили про скасування протоколу технічного стану. ОСОБА_1 про це дізнався лише 11.11.2024 року. Вважає, що йому повинні були направити повідомлення про скасування цього протоколу. Крім того, постанова серії ЕНА№3281870 від 17.10.2024 року за ч.2 ст.121 КУпАП оскаржується та на даний час не набрала законної сили, тому вина за ч.4 ст.121 КУпАП відсутня і недоведена. Вважає, що відсутні належні та допустимі докази скоєння ОСОБА_1 правопорушення за ч.4 ст.121 КУпАП, тому просив закрити провадження у даній справі.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав, підтвердив усі обставини, які були зазначені його адвокатом Марченко В.О. у клопотанні про закриття провадження та у судовому засіданні.

По справі оголошено перерву до 26.12.2024 року.

У судовому засіданні 26.12.2024 року були присутні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Марченко В.О.

На питання головуючого по справі адвокат Марченко В.К. зазначив, що першу постанову серії ЕНА№3281870 від 17.10.2024 року за ч.2 ст.121 КУпАП оскаржують, адміністративний позов було подано у встановлені строки 10 діб, розгляд справи призначено на 13.01.2025 року.

Щодо обставин справи зазначив, що ставить під сумнів те, що лягло в обґрунтування доказів в постанові. Було отримано з УПП копії документів, копію Положення про УПП в Одеській області ДПП, документи від Виробника приладу, в якому зазначено, що перед використанням прилад повинен пройти адаптацію протягом 12-ти годин, та відповідно п.п.2, 3, 4 Настанови з його використання, ще до використання приладу необхідно спочатку його виставити на «0», а потім на 100%, що не було дотримано, і докази зазначеного відсутні. Тому, показники, що були відображені за допомогою цього приладу, є сумнівними. Поліцейськими не було виконано регламент його використання, а само використання приладу "ТЕНЗОР-81" суперечить нормативно-правовому акту.пп.36 п.1 Розділу 3 Положення про УПП в Одеській області ДПП . де не передбачено використання цього засобу вимірювальної техніки, оскільки такий прилади повинні бути сертифіковані та відповідати стандартам, а така інформація відсутня. Але існує презумпція невинуватості, і мова не йде про заперечення самого факту події, а те, що провина недоведена за відсутністю належних та допустимих доказів.

Просив долучити до матеріалів справи копію Положення про УПП в Одеській області ДПП; копію Настанови з експлуатації, які надано УПП на запити, які отримано 18.12.2024 року.

У судовому засіданні було оглянуто відеозапис події, згідно протоколу 11.11.2024 якою працівником поліції ОСОБА_2 було зупинено транспортний засіб Mercedes Benz 316 CDI (автобусом),д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 . Причиною зупинки стало повідомлення поліцейським що у ОСОБА_1 було анульовано технічний огляд транспортного засобу і що відносно його буде складатися адмінпротокол, на що останній зазначив, що йому про це невідомо і про це його ніяким чином не повідомили. Почали оформлювати провадження за фактом відсутності технічного огляду транспортного засобу, а в подальшому почали на вулиці вимірювання світлопропускання скла за допопомогою приладу "Вимірювач світлопропускання скла "ТЕНЗОР-81", на якому прилад показав світлопропускання саме 29,1%,

У судовому засіданні 26.12.2024 року ОСОБА_1 пояснив, що він пройшов техогляд, , цей документ був у нього на руках, та не знав, що його було анульовано технічний огляд транспортного засобу, будь-яким іншим шляхом дізнатися про це він не міг, належним чином його про це ніхто не повідомив. Про те, що в суді є справа про скасування першої постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП, поліцейські знали, про це навіть говорять на відео, крім цього він направляв їм копію позовної заяви.

Ознайомившись з адміністративними матеріалами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №171273 від 11.11.2024 року; Положеннями про управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції; Настановою з експлуатації «Вимірювач світлопропускання скла «ТЕНЗОР-81»; Актом відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання від 11.11.2024 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 11.11.2024 року; поясненнями ОСОБА_3 та поясненнями представника ОСОБА_1 адвоката МарченкоВ.О., наданими у судових засіданнях, вважаю, що адміністративне провадження стосовно ОСОБА_1 передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, необхідно закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст.245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, в силу ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. При складанні протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права та обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка в протоколі.

З огляду на ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 9 Кодексу про адміністративні правопорушення наводить визначення поняття адміністративного правопорушення, а саме: це є «протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність».

Згідно ч.2 ст.9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Предмет розгляду правопорушення відносно ОСОБА_4 згідно матеріалів справи становить ч.4 ст.121 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ч.4 ст.121 КУпАП визначено, що за порушення правил керування або експлуатації транспортного засобу, правил користування ременями безпеки або мотошоломами, встановлено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою третьою цієї статті.

Таким чином, ч.4 ст.121 КУпАП становлює адміністративну відповідальність за повторне протягом року будь-якого з порушень, передбачених частиною першою ст.121 КУпАП.

Згідно п.3 Розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395: «повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП)».

Судом встановлено, що Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3281870 від 17.10.2024 року ОСОБА_1 було притягнуто поліцейським ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн.

Проте, не погодившись з Постановою серії ЕНА №3281870 від 17.10.2024 року, ОСОБА_1 звернувся у передбачений законом строк до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою про її оскарження. Розгляд справи №946/8673/24 було призначено на 02.12.2024 року, відкладено на 13.01.2025 року.

Як вбачається з оглянутого в судовому засіданні відеозапису , про даний факт оскарження постанови до суду, працівникам поліції було достеменно відомо під час складання протоколу 11.11.2024р.

Таким чином, на дату складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №171273 від 11.11.2024 року, постанова серії ЕНА №3281870 від 17.10.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП не набрала чинності.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про спростування інформації про те що ОСОБА_1 скоїв повторне протягом року будь-яке з порушень, передбачених частиною першою ст.121 КУпАП., а отже відсутній склад адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до п.31.4.7.в ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість.

Відповідно до п.31.3.б ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю.

На верхній частині вітрового скла автомобілів і автобусів можуть бути прикріплені прозорі кольорові плівки. Дозволяється застосовувати тоновані стекла (крім дзеркальних), світлопропускання яких відповідає вимогам ГОСТ 5727-88. Дозволяється застосовувати занавіски на бокових вікнах автобусів.

Тобто єдиним можливим тонуванням скла автомобіля може бути тоновані стекла (крім дзеркальних), світлопропускання яких відповідає вимогам ГОСТ 5727-88.

Відповідно до пункту 2.2.4 ГОСТ 5727-88 світлопропускання скла, що забезпечує видимість для водія, має бути не меншим: 75% - для вітрового скла; 70% - для скла, що не є вітровими, що входять до нормативного поля огляду що визначає передню оглядовість.

Світлопропускання іншого невітрового скла не нормується. Скло зі світлопропусканням менше 70% додатково маркується знаком V. Вітрове скло, пофарбоване в масі та тоноване, не повинно спотворювати правильне сприйняття білого, жовтого, червоного, зеленого та блакитного кольорів».

Вітрове скло - скло, що застосовується для скління переднього отвору транспортних засобів.

Вимоги до тонування скла

?пропускна здатність лобового скла не повинна бути меншою за 75%;

?захисна смуга від сонця повинна мати ширину трохи більше 14 див;

?тонування іншого скла не повинно бути більше 70%;

?не можна використовувати дзеркальне відображення.

Слід вказати, що для перевірки ступеня пропускання видимого світла (світлопропускання) використовуються спеціальні вимірювальні прилади. Ступінь світлопропускання скла визначається відповідно до ГОСТ 27902-88 за таких умов: температура повітря 20±5°С; тиск 80-106 кПа; відносна вологість повітря 60±20%.

Перевірка світлопропускної здатності повинна здійснюватися спеціальним приладом , даний прилад підлягає щорічній перевірці (сертифікації), під час перевірки співробітник повинен дотримуватися погодних умов, заборонено проводити перевірку в туман, морозну погоду, а також в снігопад.

Таким чином суд приходить до висновку, що не було дотримано належних погодних умов для такого вимірювання, оскільки температура повітря 11.11.2024р. явно становила менш ніж 20±5°С.

Проте, перевірка світлопропускання скла на відповідність вимогам ГОСТ 5727-88 відповідно до методики, викладеній в ГОСТ 27902-88 не проводилась, оскільки ГОСТ 5727-88 та ГОСТ 27902-88 відмінені.

Відповідно до пункту 3 Розділом VIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, контроль за відповідністю технічного стану транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, здійснюється поліцейським за допомогою спеціальних пристроїв (приладів), які сертифіковані та пройшли повірку відповідно до вимог, передбачених правилами, нормами та стандартами у сфері безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.3 Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність, діяльність з контролю безпеки дорожнього руху та технічного стану транспортних засобів (з використанням засобів вимірювальної техніки) відноситься до сфери законодавчо регульованої метрології.

Відповідно до п.2 ст.8 Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Відповідно до п.4. ст.8 Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

Сертифікат про визнання приладу "Вимірювач світлопропускання скла "ТЕНЗОР-81" засобом вимірювальної техніки та свідоцтво про проведення повірки не надано.

З відповіді підприємства-виробника приладу "Вимірювач світлопропускання скла «ТЕНЗОР-81» вбачається, що прилад не може використовуватись в сфері законодавчо регульованої метрології (відсутність регламентів, посилання на методику вимірювання, яка фактично відсутня в настанові по експлуатації (копія додається), проведення вимірювань при температурному режимі навколишнього середовища від 20 °С, дотримання вимоги акліматизації приладу до навколишнього середовища не менше 12-ти годин, тощо). Окрім цього, відповідно до п.7.8.3 ДСТУ 3649:2010, при застосуванні приладу для визначення світлопропускання стекол КТЗ, повинен застосовуватись метод, викладений у рекомендаціях (настановах) підприємства-виробника відповідного спеціального обладнання.

Але, Настанова з експлуатації "Вимірювач світлопропускання скла "Тензор-81" взагалі не містить опису такого методу.

Відповідно до ДСТУ ISO 10012:2005, прилад "Вимірювач світлопропускання скла "ТЕНЗОР-81" має ознаки вимірювального обладнання та, згідно ДСТУ 2681-94, засобу вимірювальної техніки.

Однак, інформація щодо проведення атестації Адміністрацією Держспецзв`язку України приладу "Вимірювач світлопропускання скла "ТЕНЗОР-81" в галузі ТЗІ відсутня.

Крім того суд вважає необхідним також зазначити, що під час зупинки водія працівниками поліції, останній пред`явив їм документ про техогляд, проте йому одразу працівниками поліції було повідомлено про його скасування. Будь-яких належних і допустимих доказів про обізнаність водія про таку процесуальну дію, судом не встановлено, та навпаки, відеозапис подій підтверджує що орган влади в особі УПП не повідомив водія про зазначене, який не знав і не міг знати про визнання недійсним протоколу перевірки технічного стану №00629-01659-24.

З наведеного суд не вбачає порушення водієм факту не проходження обов`язкового технічного контролю ТЗ.

Суд звертає увагу, на той факт, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом по справі та обвинувачення не може ґрунтуватися лише адміністративним протоколом, без інших належних та допустимих доказів скоєння адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, обставини викладені у протоколі не відповідають складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121КУпАП та не підтверджуються доказами наявними в справі.

У відповідності до рішень ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia», у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає усіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа належним чином не може підготуватись до захисту) та принципу рівності сторін (оскільки фактично суд перебирає на себе не властиву йому функцію обвинувачення), що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, і у такому разі справа має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Слід відзначити, що відповідно до ст.62 Конституції України звинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви про винність особи трактуються на його користь.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема справу Пол та Одрей Едвардз проти Сполученого Королівства / Paul and Audrey Edwards v the United Kingdom (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно з п.1 ст.247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши викладені обставини та матеріали справи про адміністративне правопорушення, враховуючи відсутність належних доказів вчинення особою правопорушення, поставленого йому в провину, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з причини відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

Керуючись ст.ст.9, 10, 16, 24, 33, ч.4 ст.121, ст.ст.221, 247, 254, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі №522/20500/24 провадження №3/522/9445/24 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м.Одеси.

Суддя Домусчі Л.В.