Гайворонський районний суд Кіровоградської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

__________________________________________І________________________

Справа №: 385/1090/24 3/385/567/24
07.08.2024 рокум. Гайворон

Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Гришак А.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від відділення поліції № 1 (м.Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця Збройних Сил України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності притягувався 18.06.2024 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП, 22.03.2024 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, паспортні дані не відомі,

за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

20.07.2024 року о 14 год. 02 хв. в м. Гайворон по вул. Київська, 5, ОСОБА_1 керував автомобілем Suzuki Wagon.R, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював рух на даному транспортному засобі, при цьому Гайворонським районнис судом Кіровоградської області був позбавлений права керування транспортними засобами, чим повторно порушив п.п. 2.1а ПДР та ст. 15 Закону України «Про дорожній рух». Крім того, 20.07.2024 року о 14 год. 02 хв. в м. Гайворон по вул. Київська, 5, Голованівського району Кіровоградської області, ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом Suzuki Wagon.R, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд для визначення ступеня алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Alcotest Drager 6810». Результат тесту 3387 від 20.07.2024 року був позитивний та склав 3,29 ‰. Від проходження огляду для визначення ступеня алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився. Дане правопорушення ОСОБА_1 було вчинено повторно протягом року.

Враховуючи, що в провадженні Гайворонського районного суду Кіровоградської області одночасно знаходяться 2 адміністративні справи про вчинення однією особою, ОСОБА_1 , правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, справи про адміністративне правопорушення №385/1090/24, №385/1093/24 відповідно до ст. 36 КУпАП необхідно об`єднати в одне провадження і накласти стягнення за більш серйозне правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Зважаючи на викладене, судом вирішено провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , що не суперечить правовим приписам ч. 2 ст. 268 КУпАП.

До вказаних висновків суд дійшов, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року в справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Вирішуючи питання про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , суд враховує, що останній був добре обізнаний з фактом складення на нього протоколів про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП. Слід звернути увагу на той факт, що останній не заявляв жодних клопотань до суду про витребування доказів, виклик свідків і не висловлював своїх міркувань щодо законності складення на нього протоколів.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, суд вважає, що слід вирішити справу за відсутності ОСОБА_1 та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, переглянувши відео із нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до такого висновку.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд зазначає наступне.

Диспозицією ч. 5 ст. 126 КУпАП, встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зокрема, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, підтверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст. 251 КУпАП, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 537276 від 20.07.2024 року, що відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення;

- копією постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2422200 від 18.06.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП;

- копією постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22.03.2024 року у справі №385/403/24, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- відеозаписом з місця події.

З урахуванням наведених доказів, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена повністю, його дії за ч. 5 ст. 126 КУпАП кваліфіковані вірно, оскільки такий повторно протягом року керував транспортним засобом (автомобілем), будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами, а відтак підлягає адміністративній відповідальності за вчинене.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд зазначає наступне.

Відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП настає у разі повторного протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП, підтверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст. 251 КУпАП, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 537256 від 20.07.2024 року, що відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення;

- тестуванням на алкоголь № 3387 від 20.07.2024 року, здійсненим приладом Drager Alcotest 6810 №ARAK-0922. Результат склав 3,29‰;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів стосовно ОСОБА_1 , результат огляду 3,29 ‰;

- копією постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22.03.2024 року у справі №385/403/24, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- відеозаписом з місця події.

Враховуючи викладене, особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, надано достатньо доказів в підтвердження вчинення порушення за ч. 2 ст.130 КУпАП та вини у цьому ОСОБА_1 , відтак немає підстав сумніватися в їх достатності та достовірності.

Згідно інформаційної довідки №6260/112-1-2024 від 25.07.2024 року наданої ВП №1 (м.Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_1 раніше отримував посвідчення водія.

Враховуючи викладене, із матеріалів справи в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, тому, у відповідності до ст. 36 КУпАП, на нього слід накласти адміністративне стягнення передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, як за більш серйозне правопорушення з числа вчинених ним правопорушень.

Призначаючи стягнення, суддя враховує характер вчиненого діяння, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (протягом року повторно притягується до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічних проступків), ступінь його вини та вважає доцільним накласти стягнення яке буде необхідним для його виправлення та запобігатиме вчиненню нових правопорушень у виді шрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки водійське посвідчення ОСОБА_1 раніше отримував, та без конфіскації транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , оскільки такий, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 537256 від 20.07.2024 року, належить іншій особі ОСОБА_2 .

Крім того суд враховує те, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті. Відповідно суд вважає покликання на неможливість застосування в даному випадку такого адміністративного стягнення до особи, яка вчинила нове правопорушення, за яке передбачено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами в період дії такого стягнення за попереднім правопорушенням неспроможними у зв`язку зі зміною правового регулювання.

У даному випадку ОСОБА_1 вчинив нові адміністративні правопорушення 20.07.2024, за одне з яких (ч. 2 ст. 130 КУпАП) може бути застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 роки - до закінчення строку дії такого ж стягнення строком на 1 рік, застосованого до ОСОБА_1 постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22.03.2024 в справі № 385/403/24 раніше. Тому, згідно із вказаними вимогами ч. 3 ст. 30 КУпАП, підлягає приєднанню невідбута частина усіх раніше призначених стягнень, а загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк 10 років.

Суд бере до уваги, що постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22.03.2024 в справі № 385/403/24 за ч. 1 ст. 130 КУпАП до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді, зокрема, позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Постанова набрала законної сили 02.04.2024. Відповідно до ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права, тобто з 02.04.2024 ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами. Тобто, станом на 07.08.2024 ОСОБА_1 не відбув 7 місяців та 25 днів даного адміністративного стягнення.

Окрім цього, у відповідності до ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 слід стягнути 605,60 грн. судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.ст.40-1, 126, 130, 276-280, 284, 289, 291, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави штраф у розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до накладеного адміністративного стягнення приєднати невідбуту частину адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами відповідно до постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22.03.2024 в справі № 385/403/24 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка набрала законної сили 02.04.2024 року, у вигляді 7 місяців та 25 днів позбавлення права керування транспортними засобами та остаточно застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 7 (сім) місяців 25 днів без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 605,60 грн. судового збору на користь держави.

Об`єднанні справи рахувати за №385/1090/24.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу 68000 гривень та витрати на облік правопорушень.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя :А. М. ГРИШАК

Дата документа 07.08.2024