Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника адвоката Марчука М.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 серпня 2024 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 14 червня 2024 року, близько 08.45 годин, керуючи маршрутним транспортним засобом «Богдан», державний номерний знак НОМЕР_1 в місті Луцьк, по проспекту Волі, 3, не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Пежо», державний номерний знак НОМЕР_1 .

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не оспорюючи вини у вчиненні адміністративного правопорушення, вважає постанову судді в частині накладеного адміністративного стягнення незаконною. Посилається на те, що внаслідок ДТП автомобіль отримав незначні механічні пошкодження, з потерпілим він порозумівся відразу на місці пригоди, і в останній немає жодних претензій до нього. Також зазначає, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, працює водієм автобусу, і ця робота є основним і єдиним джерелом доходу, що надає можливість забезпечувати сім`ю. Крім того, на його утриманні перебуває матір ОСОБА_3 яка хворіє, і є особою з інвалідністю ІІ групи. Просить постанову судді в частині накладеного стягнення змінити, застосувавши до нього стягнення у вигляді штрафу.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили пом`якшити накладене на ОСОБА_1 стягнення, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався не в повній мірі.

Висновки судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Так, під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся, просив постанову судді в частині накладеного стягнення змінити, наклавши стягнення не пов`язане з позбавленням права керування.

При цьому зазначив, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, на його утриманні перебуває матір, яка є особою з інвалідністю ІІ групи, він сам працює водієм, а тому позбавлення права керування позбавить його можливості належним чином забезпечувати потреби своєї сім`ї.

Отже, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не оспорюється, а тому висновок судді в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Разом з тим, є слушними доводи ОСОБА_1 про незаконність постанови судді в частині накладеного стягнення.

Так, при накладенні на ОСОБА_1 найсуворішого адміністративного стягнення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців, місцевим судом, в порушення вимог ст.33 КУпАП, належним чином не були враховані характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, його сімейний стан, а також обставини, що пом`якшують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення.

Крім того, приймаючи рішення про накладення на ОСОБА_4 найсуворішого виду адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ст.124 КУпАП, судом не було враховано, що відповідно до вимог ст.30 КУпАП адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами застосовується до правопорушника за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом. Проте цих обставин під час розгляду даної справи в суді першої інстанції встановлено не було.

Крім того, під час розгляду справи апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, працює водієм (а.с.22), за місцем роботи характеризується позитивно (а.с.21), проживає разом з матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІІ групи.

Отже, враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, обставини його вчинення, зокрема незначне пошкодження транспортних засобів, відсутність у потерпілого будь-яких претензій до ОСОБА_1 , особу винного, те що він працює водієм, за місцем роботи характеризується позитивно, проживає разом з матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІІ групи, повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому правопорушенні, вперше притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає можливим змінити вид адміністративного стягнення, накладений судом першої інстанції, на штраф.

На переконання суду апеляційної інстанції таке стягнення буде достатнім для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Тому оскаржувану постанову в частині накладеного адміністративного стягнення слід змінити, а в решті постанову судді залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 в частині накладеного адміністративного стягнення змінити.

Змінити накладене на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, на адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В решті постанову судді залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов