Провадження № 3/521/6827/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2024 року Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Мазун І.А., розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про проведення судових засідань у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувають адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

04 вересня 2024 року до суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 Мамай Артура Сергійовича про проведення судових засідань в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, шляхом використанням його власних технічних засобів поза приміщення суду через систему «Електронний суд» та сервіс «EasyCon».

Дослідивши клопотання, вважаю за необхідне у задоволенні вищезазначеного відмовити з таких підстав.

Нормами КУпАП проведення судових засідань у справах про адміністративні правопорушення в режимі відеоконференції не передбачено.

Згідно ч. 7 ст. 11 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII, учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.

Діючими нормами КУпАП не визначено порядку вирішення питання, щодо здійснення дистанційного провадження в режимі відеоконференції, а тому виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону, а саме права кримінального процесуального кодексу України та при вирішенні питання про здійснення дистанційного провадження в режимі відеоконференції, керуватися положеннями ст. 336 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 336 КПК України суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

Положення процесуального законодавства дають підстави вважати, що прийняття рішення про проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду. Вказана норма не встановлює обов`язкового проведення судового засідання в режимі відеоконференції у разі наявності про це клопотання сторони.

Постановлення рішення про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду застосовується із врахуванням обставин, що зазначаються у клопотанні про таку участь. Даний спосіб участі в судовому засіданні має винятковий характер, у зв`язку з чим повинні насамперед існувати причини, які ускладнюють або роблять неможливим участь сторони в судовому засіданні.

Вивчивши заяву представника ОСОБА_1 Мамай Артура Сергійовича про проведення судових засідань у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, оскільки у заяві не наведено обґрунтованих, переконливих та достатніх підстав, які б свідчили про необхідність проведення судового засідання в режимі відеоконференції, не надано доказів неможливості прибуття до суду для розгляду справи.

Крім того, суд зазначає, що зала судових засідань, в якій проводяться судові засідання, не оснащена технічною можливістю проведення в порядку ст.336 КПК України судових засідань в режимі відеоконференції, а інші облаштовані зали судових засідань для проведення відеоконференцій зайняті у зв`язку з великою кількістю кримінальних проваджень, де обвинувачені перебувають під вартою, великою кількістю матеріалів, які розглядаються слідчими суддями, розгляд проводиться в залах судових засідань з застосуванням аудіо - та відеофіксації, а отже можливість провести розгляд відповідної цивільної справи в режимі відеоконференції в передбачені КПК строки є ускладненим.

Враховуючи відсутність виключних обставин для здійснення розгляду справи в режимі відеоконференції, приймаючи до уваги те, що заява про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не підтверджена поважними причинами, які ускладнюють або роблять неможливим участі правопорушника ОСОБА_1 , та його адвоката Мамай А.С. у судовому засіданні, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні відповідної заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

На підставі викладеного, керуючись ст. 336 КПК України, ст. 283 КУпАП, ч. 7 ст. 11 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 Мамай Артура Сергійовича про проведення судових засідань у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - відмовити.

Постанова оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя І.А. Мазун