Справа № 456/4458/24 Головуючий у 1 інстанції: Сас С.С.
Провадження № 33/811/1474/24 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року Львівський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 вересня 2024 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 13.08.2024 о 00:58 год. у м. Стрий на вул. Болехівська, Львівської області керував транспортним засобом «Mercedes-Benz» н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді суду першої інстанції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 вересня 2024 року та закрити провадження у справі.

Зазначає, що про наявність постанови дізнався лише 25.09.2024. Звертає увагу на те, що суддя відмовив у зупиненні провадження у справі не зважаючи на те, що він перебуває в ЗСУ. Також жодних повісток він не отримував, тому не був обізнаний про дату судового засідання.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що вини своєї не визнає.

Звертає увагу на те, що наданий зразок біологічного середовища (сеча) у висновку на дослідження наркоречовини не має кількісного показнику (нг/мл), він є якісним, а не кількісним тестом, тобто показує, що наркотики або виявлені або не виявлені. В його випадку проводився один тест, який виявив наркотики рослинного походження. Канабіноїди тримаються в організмі до чотирьох тижнів. Хоча видимих або яскраво виражених клінічних ознак інтоксикації канабіноїдами не має на відео поліції та не було виявлено мед. працівником.

Звертає увагу на те, що наркотичний засіб можна виявити через кілька місяців після вживання, так й протягом періоду до одного року, то визначення кількісного визначення вмісту наркотичного засобу, його перевищення від порогового рівня (50 нг/мл - по тесту) та виду наркотичного засобу, має суттєве значення для встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Вважає, що матеріали справи не містять доказів його вини, тому постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, у поданій апеляційній скарзі зазначає, що перебуває у військовій частині, оскільки мобілізований, просить направити йому копію постанови.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення від 13 серпня 2024 року серії ААД № 917349 (а.с. 2), згідно з яким ОСОБА_1 13.08.2024 о 00:58 год. у м. Стрий на вул. Болехівська, Львівської області керував транспортним засобом «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Викладені в протоколі обставини стверджуються відеозаписом та висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.08.2024 № 144 (а.с. 6), згідно з яким медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі ВП «Лікарня інтенсивного лікування» КНП «ТМО СМОЛ» лікарем-наркологом, за результатами проведеного огляду в освідуваної особи виявлено стан наркотичного сп`яніння.

Так, ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року за № 1452/735 (далі Інструкція), є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), а саме порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Як слідує з матеріалів справи працівник поліції виявив в ОСОБА_1 такі ознаки наркотичного сп`яніння як тремтіння пальців рук, блідість обличчя, зінниці очей не реагують на світло, що узгоджується з викладеними вище законодавчими вимогами.

Згідно з пунктами 7 та 8 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Та обставина, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився за допомогою мультитесту Wondfo №10, який є видом експрес лабораторного дослідження, не ставить під сумнів висновок медичного огляду та висновок судді першої інстанції про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

В результаті дослідження сечі ОСОБА_1 було виявлено позитивний результат на наявність наркотичної речовини у сечі та винесено заключення: наркотичне сп`яніння. Експрес-тест є швидким і достовірним засобом, що виявляє наявність наркотичної речовини в організмі людини, та надає якісний показник. Швидкі тести не потребують метрологічного контролю, тому не входять до галузі атестації. Чинне законодавство України не вимагає встановлення кількісних показників наркологічної речовини для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п. 8 розділу ІІІ Інструкції, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння.

Інструкція вимагає виявлення якісних показників або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння, що і було в повному обсязі виконано лікарем ВП «Лікарня інтенсивного лікування» КНП «ТМО СМОЛ» зокрема, у сечі ОСОБА_1 виявлено наркотичну речовину - бензодіазепін.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство України не вимагає встановлення кількісних показників наркотичної речовини для визначення стану наркотичного сп`яніння, як про це зазначає апелянт, а відтак доводи про те, що в даному випадку необхідно провести лабораторне дослідження на увагу не заслуговують.

З огляду на наведене, апеляційний суд погоджується із висновком судді суду першої інстанції про те, що підстав не надавати віри висновку №144 немає, а, отже, відсутні обставини, що зумовлюють визнання такого висновку недопустимим доказом.

Також, апеляційний суд звертає увагу на те, що право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду передбачене пунктом 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з підстав його неповноти або неправильності не оскаржував, як і не оскаржував дії працівників медичного закладу.

З огляду на наведене, апеляційний суд погоджується із висновком судді суду першої інстанції про те, що підстав не надавати віри вказаному вище медичному висновку немає, а, отже, відсутні обставини, що зумовлюють визнання такого висновку недопустимим доказом.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

На переконання апеляційного суду, фактичні обставини справи суддею першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, а вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Постанову судді Стрийського міськрайоного суду Львівської області від 17 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк