ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Гордійчук Н.О., розглянувши матеріали, що надійшли від УПП в Рівненській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 02.11.2024 року серії ВАБ № 984692, 02.11.2024 року близько 21 год. 58 хв. у м. Рівне по вул. Шевченка, 105, громадянин ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство, а саме: нецензурно лаявся, образливо чіплявся до поліцейського ОСОБА_2 , чим вчинив дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, за що передбачена відповідальність за

ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить його особистий підпис в протоколі про адміністративне правопорушення, однак до суду 22.11.2024 року не з`явився. Клопотань про розгляд справи у його відсутності, чи про відкладення розгляду справи з причин, що унеможливлюють прибуття за викликом не надіслав. Ухвалу суду про привід

ОСОБА_1 від 22.11.2024 року виконано не було.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.

За таких підстав суд дійшов до висновку про можливість провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що відповідає положенню ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КупАП України полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, що б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви суду.

При дослідженні матеріалів справ про адміністративні правопорушення, не зазначено інших свідків події даного правопорушення, крім поліцейського, та на момент складання протоколу за ст. 173 КУпАП виконував службові обов`язки, тому не є стороннім незацікавленим свідком в цій справі. Відеозапису з місця події чи показань сторонніх осіб - немає, тому складається ситуація, коли слово особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протиставляється слову працівника поліції, який оформляв матеріали.

На противагу цьому, в протоколі про адміністративне правопорушення вказується, що ОСОБА_1 образливо чіплявся, крім працівників поліції, до пересічних громадян, які могли бути встановлені як свідками чи потерпілими, однак пояснення свідків в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, матеріали справи не містять належних, достатніх та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а один лише протокол про адміністративне правопорушення та пояснення працівника поліції як свідка не може вважатися достатнім доказом вини особи без підтвердження даних, зазначених у ньому, іншими належними та допустимими доказами.

Згідно з ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Наведене вище позбавляє суд можливості об`єктивно, повно та неупереджено вирішити питання про наявність в діях ОСОБА_1 правопорушення, адміністративна відповідальність за яке передбачена ст. 173 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд виснує про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 173 КУпАП, у зв`язку з чим провадження в справі підлягає закриттю на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 173, 247, 251, 256, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Н.О. Гордійчук