Провадження №3/512/8/24
"16" травня 2024 р. смт Саврань
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Савранського районного суду Одеської області Брюховецький О.Ю., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, яка надійшла від Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

16.10.2023 до Савранського районного суду Одеської області від Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 505559 від 22.09.2023 зазначено, що ОСОБА_1 22.09.2023 близько 22 години 02 хвилин в с.Осички по вулиці Дружби передав керування транспортним засобом водію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає в АДРЕСА_2 , останній керував автомобілем ВАЗ-2106 державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія ОСОБА_2 проводився за допомогою спеціального технічного пристрою Drager, який дав позитивний результат 2,17 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2,9-г ПДР та вчинив адміністративне правопорушення за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Справа надійшла до суду 16.10.2023. Розгляд справи неодноразово призначався на 16.11.2023, 07.12.2023, 21.12.2023, 25.01.2024, 29.02.2024.

29.02.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги адвоката.

07.03.2024 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Жмурко С.Л., яка діє на підставі ордеру серія ВН №1339700 від 06.03.2024, про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.14).

В судове засідання призначене на 21.03.2024 ОСОБА_1 та його представник адвокат Жмурко М.Б. не з`явились, будь яких заперечень не надали.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 та його представник у розумні інтервали часу не вжили жодних заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм провадження та не скористалися своїм правом, забезпеченим судом, надати особисто доводи в обґрунтування своєї позиції, суд вважає, що вони були повідомлені про місце, дату і час розгляду справи належним чином.

За таких обставин, враховуючи, що статтею 268 КУпАП не передбачена обов`язкова участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП, ураховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 та його представника.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та іншими документами.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, доведена та підтверджується наступними доказами.

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №505559, складеним 22.09.2023 (а.с.2), де зазначено особу власника автомобіля ( ОСОБА_3 ), час, місце, обставини вчинення адміністративного правопорушення; вказано про відеофіксацію порушення б/к №917;

- копією результатів тестування спеціальним технічним пристроєм Drager, який дав позитивний результат 2,17 проміле (а.с.3);

- копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №502680, складеного 22.09.2023 року стосовно ОСОБА_2 за частиною 1 статті 130 КУпАП, за порушення п.п. «а» пункту 2.9 ПДР України, тобто за керування транспортним засобом марки «ВАЗ-2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 4);

- відеозаписами з оптичного диску марки «Axent» DVD+R (4.7Gb/120min/16x) (а.с. 5), з яких можливо констатувати подію керування ОСОБА_2 автомобілем марки «ВАЗ-2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , який був зупинений працівниками поліції. Останній мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, на вимогу працівників поліції пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного пристрою Drager, який дав позитивний результат 2,17 проміле, з вказаним результатом огляду водій погодився;

- копією постанови Савранського районного суду Одеської області від 25.01.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за частиною 2 статті 130 КУпАп та накладення на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб без оплатного вилучення транспортного засобу (а.с.17-18).

Суд зважає, що доказів на спростування обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, до суду не надано.

Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суд відповідно до положень статті 1 КУпАП здійснює охорону прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.п. «а» п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. У свою чергу, п.п. «г» п. 2.9 ПДР України забороняє водієві передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до пункту 2.9 «г» Правил дорожнього руху водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Пунктом 1.9. Правил встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно роз`яснень, які містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року за № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами та доповненнями), допуском до керування транспортним засобом особи, яка перебуває у стані сп`яніння або не має права ним керувати, визнають усні чи письмові згоду, розпорядження, вказівку особи, відповідальної за технічний стан чи експлуатацію цього засобу, про його використання у сфері дорожнього руху таким водієм. Як допуск можна розглядати також мовчазну згоду, видачу маршрутного листа, передачу ключів і документів або керма під час руху, невідсторонення водія від керування тощо.

За роз`ясненнями, які містяться у пункті 27 наведеної постанови, відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції (частиною 1 статті 130 КУпАП), настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан.

Відповідно до статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно до частини 3 статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, зокрема, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду, зокрема, від 17.07.2019 у справі № 295/3099/17, від 13.02.2020 у справі № 524/9716/16-а, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок поліцейських щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно такі відомості міститися у даному протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, надані поліцейськими відеозаписи можуть бути допустимими доказами у справі.

В розумінні Європейського суду з прав людини справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

А відтак, у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями статті 6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.

У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Виходячи зі змісту статтей 7, 245, 279, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у статті 258 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі, після його складання особа вважається притягнутою до адміністративної відповідальності. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен чітко відповідати приписам статті 256 КУпАП, особливо в частині викладення фабули правопорушення, яка, як зазначено вище фактично є обвинуваченням.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд, згідно загальних засад судочинства.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд не може перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ. Суд також й не може змінювати суть «обвинувачення», викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення.

Порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах, матеріалів про адміністративні правопорушення встановлений Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941. Відповідно до п. 12 розділу II Інструкції «За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення може бути підписано також цими особами».

Аналогічна вимога до змісту протоколу про адміністративне правопорушення передбачена часиною 1 статті 256 КУпАП «у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: прізвища, адреси свідків, якщо вони є».

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №505559 від 22.09.2023 складеного відносно ОСОБА_1 в графі свідки чи потерпілі зазначено напис «відсутні» (а.с.2).

В матеріалах справи міститься копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №502680 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статтею 130 КУпАП (а.с.4).

Виходячи з принципу презумпції невинуватості підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП у зв`язку із порушенням п. 2.9 «г» ПДР може бути лише судове рішення, яким встановлено винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП (п. 2.9. «а» ПДР), яке набрало законної сили.

Так в матеріалах справи міститься копія постанови Савранського районного суду Одеської області від 25.01.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за частиною 2 статті 130 КУпАп та накладення на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб без оплатного вилучення транспортного засобу (а.с.17-18). Постанова набрала законної сили 05.02.2024.

Тобто, винуватість ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння доведена в повному обсязі.

Також матеріали справи містять копію результатів огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу Drager, який дав позитивний результат 2,17 проміле (а.с.3).

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Обставин, які відповідно до статей 34, 35 КУпАП пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Вивчивши докази в їх сукупності, суддя, враховуючи характер вчиненого правопорушення, при визначенні виду адміністративного стягнення, що підлягає накладенню на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, з огляду на характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, з метою виховання цієї особи в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 так і іншими особами, вважає необхідним накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Крім того, відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», а також статті 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особа, на яку накладено таке стягнення, сплачує судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 9, 13, 23, 33, 40-1, 130, 283-285, 294 КУпАП, частиною 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнення проводити на рахунок №UА0015001, назва рахунку: рахунок для зарахування адміністративних штрафів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, КОД БК - 21081300, отримувач ГУК в Одеській області /Одеська обл./21081300, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , призначення платежу адміністративний штраф у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на розрахунковий рахунок №UА0026001, КЕКД 22030106, отримувач ГУК у м.Києві /м.Київ/, банк отримувач Казначейство України (ЕАП), , призначення платежу судовий збір у справах про адміністративне правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: О.Ю. Брюховецький