Провадження №3/367/3502/2024
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 жовтня 2024 року Суддя Ірпінського міського суду Київської області Чернова О.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.160 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №241452 від 28.09.2024 року, 28.09.2024 року близько 21:00 за адресою смт.Гостомель, вулиця Святопокровська, 98, біля центрального ринку, ОСОБА_2 здійснював торгівлю з рук у невстановленому місці без будь-яких документів, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.160 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 повторно не з`явився. Постанова суду від 10.10.2024 року про застосування до останнього приводу в судове засідання, призначене на 21.10.2024 року працівниками ВП №2 Бучанського РУП ГУ НП у Київській області не виконана, про причини невиконання суд не повідомлено.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.160 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, згідно диспозиції ч.1 ст.160 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за торгівлю в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під`їздах, скверах та в інших невстановлених місцях.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За положенням ст.280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до ст.252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

За положеннями статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За результатами розгляду справи суд виносить постанову, зміст якої має містити, зокрема, опис обставин, установлених під час розгляду справи (частина друга статті 283 КУпАП).

Протокол про адміністративне правопорушення є одним із тих доказів, який у сукупності з іншими доказами по справі, дає підстави суду вважати винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності доведеною повністю і беззаперечно, за умови визнання таких доказів належними і допустимими.

З матеріалів справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складено щодо ОСОБА_4 за здійснення торгівлі з рук у невстановленому місці без будь-яких документів, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.160 КУпАП.

Натомість, до адміністративних матеріалів не долучено доказів на підтвердження факту торгівлі ОСОБА_5 у невстановленому місці та без будь-яких документів, та, відповідно, вчинення ним дій, які кваліфіковані працівниками поліції за ч.1 ст.160 КУпАП.

Долучені до матеріалів письмові пояснення ОСОБА_4 , з яких вбачається, що останній здійснював торгівлю картоплею та цибулею біля території місцевого ринку в смт.Гостомель Київської області без будь-яких документів, складені працівниками поліції, крім того, на таких відсутні відомості про те, що викладені в поясненнях обставини ОСОБА_6 прочитані та вірно записані з його слів.

Разом з цим, вказані в поясненнях обставини, не відповідають диспозиції ч.1 ст.160 КУпАП, оскільки така передбачає відповідальність за торгівлю в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під`їздах, скверах та в інших невстановлених місцях.

Інших належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_5 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.160 КУпАП, крім пояснень останнього, до адміністративних матеріалів не долученою

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Згідно положень ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Суд же не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка має бути підтверджена належними та допустимими доказами.

За положенням ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Виходячи з принципу верховенства права конституційна презумпція невинуватості особи поширюється і на обвинувачення її у вчиненні адміністративного правопорушення.

Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і Європейський Суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно першою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищезазначене, враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази вчинення ОСОБА_5 дій, зазначених у диспозиції ч.1 ст.160 КУпАП, суд приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.160 КУпАП, у зв`язку з чим провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно нього необхідно закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7, 245, ч.1 п.1 247, 251, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.160 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги через Ірпінський міський суд Київської області.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням -http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: О.В. Чернова