ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2024 Справа №607/20440/24 Провадження №3/607/8586/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунець Н.Р., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ознакам правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №122964 від 06 вересня 2024 року, 06 вересня 2024 року близько 14 год. 20 хв. ОСОБА_1 в м. Тернопіль, просп. С. Бандери, 83д, виражався нецензурною лексикою в сторону гр.. ОСОБА_2 , погрожував фізичною розправою, в наслідок чого порушив громадський порядок та спокій громадян, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Окрім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №122963 від 06 вересня 2024 року, ОСОБА_1 06 вересня 2024 року близько 14 год. 20 хв. в м. Тернополі, просп. С. Бандери не виконав законне розпорядження поліцейського, про припинення правопорушення, а саме дрібного хуліганства в формі нецензурної лайки та шарпав працівників поліції за формений одяг, поводив себе зухвало та нахабно чим вчинив правопорушення, передбачене за ст. 185 КУпАП.

У судове засідання 20 вересня 2024 року ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить його особистий підпис у протоколах про адміністративне правопорушення біля графи «Підпис особи, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи», що підтверджує факт обізнаності ОСОБА_1 про наявність вказаного провадження. У зв`язку з неявкою ОСОБА_1 розгляд справи було відкладено на 11 жовтня 2024року.

Постановами судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 вересня 2024 року, 11 жовтня 2024 року та 14 листопада 2024 року ухвалено здійснити привід ОСОБА_1 в судові засідання 11 жовтня 2024 року, 14 листопада 2024 року та 02 грудня 2024 року для забезпечення можливості розгляду даних адміністративних матеріалів. Організацію виконання постанов доручено начальнику Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції.

У вказані судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, та працівниками поліції доставлений не був.

Як вбачається з матеріалів виконання приводу, виконати постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 вересня 2024 року, 11 жовтня 2024 року та 14 листопада 2024 року, не представилось можливим, оскільки за місцем проживання ОСОБА_1 дверей квартири ніхто не відчинив. Із сусідами поспілкуватись не вдалось. Місце знаходження, а також контактні дані встановити не вдалось.

Тому на підставі ст.268 КУпАП, вважаю, що розгляд справи можна провести у відсутності ОСОБА_1 .

Вказане узгоджується з висновком рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши в сукупності докази, прийшов до наступних висновків:

Відповідно до вимог ч. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки громадського порядку та громадської безпеки.

Об`єктивною стороною правопорушення є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе ставлення до громадян та інші дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері. Це може бути: хапання за одяг, насильницьке утримання за руки, демонстративне зривання головного убору, тощо. Для всіх цих випадків характерним є ігнорування волі та бажання оточення, прагнення нав`язати свою волю, а точніше свавілля.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини.

Статтею 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, суспільні відносини у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

-відомостями зазначеними у протоколах про адміністративне правопорушення серії ВАД №122964 від 106 вересня 2024 року, ВАД №122963 від 06 вересня 2024 року;

-протоколом про адміністративне затримання за ст. 261 КУпАП від 06 вересня 2024 року, згідно якого 06 вересня 2024 року о 14 год. 40 хв. ОСОБА_1 був доставлений у службове приміщення Тернопільського РУП за адресою бульвар Т. Шевченка, 10, м. Тернопіль, у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, для припинення правопорушення та складання адміністративного протоколу;

-копією постанови ЕГА № 1546152 по справі про адміністративне правопорушення від 06 вересня 2024 року, якою установлено, що 16 вересня 2024 року о 12 год 20 хв в м. Тернопіль, просп. С. Бандери, 83Д, ОСОБА_1 перебуваючи у громадському місці, а саме біля під`їзду житлового будинку у п`яному вигляді та своєю поведінкою ображав людську гідність і громадську мораль, що виражалось у розхитуванні при ходьбі із сторони в сторону, неможливості самостійно пересувались, чим вчинив правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 178 КУпАП;

-рапортом поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Тернопільській області молодшого лейтинанта поліції Підлісного М. В. від 06 вересня 2024 року.

ОСОБА_1 в судове засідання жодного разу не з`явився, будь-яких заперечень щодо обставин викладених у протоколі суду не надав.

За вказаних обставин приходжу до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбаченого ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян та ст. 185 КУпАП злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення, у відповідності до ст. 36 КУпАП України, в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд звертає увагу на вимоги ст.ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення, приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в межах санкції статті 185 КУпАП, яка є більш серйозним правопорушенням з числа вчинених.

Згідно ст. 401 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у проваджені у справі про адміністративне правопорушення, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким чином, вважаю, що із ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 605 гривень 60 копійок.

Керуючись статтями ч. 2 ст. 33, ст. 40-1, с. 173, 185, ст.ст. 245, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 8 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 136 (сто тридцять шість) гривень.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяН. Р. Кунець