КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А. розглянув матеріали справи про адміністративне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Даніловим Сергієм Володимировичемна постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 17 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених статтями122-4, 124та частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративні правопорушення серії ААД № 729938 від 11.07.2024 ОСОБА_1 11.07.2024 близько 21 год. 38 хв., керуючи автомобілем «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Шумського, 3Г у м. Києві, не був уважним, не вибрав безпечного інтервалу та здійснив наїзд на перешкоду, а саме, залізний стовпчик, чим порушив вимоги п. 2.3 Б), п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

Крім того, згідно протоколу про адміністративні правопорушення серії ААД № 729937 від 11.07.2024 ОСОБА_1 11.07.2024 близько 21 год. 38 хв., керуючи автомобілем «Хонда», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Шумського, 3 Г у м. Києві, вчинив наїзд на перешкоду, а саме металевий стовпчик, після чого з місця дорожньо-транспортної пригоди зник, чим порушив вимоги п. 2.10 А) Правил дорожнього руху України.

До того ж, згідно протоколу про адміністративні правопорушення серії ААД № 729936 від 11.07.2024 ОСОБА_1 11.07.2024 близько 21 год. 38 хв., керуючи автомобілем «Хонда», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Шумського, 3Г у м. Києві, з ознаками сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у визначеному законом порядку водій відмовився,чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.09.2024ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 130, статтями 124, 122-4 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Не погоджуючись із постановою, ОСОБА_1 через свого захисника подав апеляційну скаргу, в якій проситьпостанову Дніпровського районного суду м. Києва від 17.09.2024скасувати, справу закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що за кермом автомобіля був товариш, який і вчинив зазначене ДТП.Зазначено, що перед приїздом працівників поліції, друг скаржника повів свою доньку, яка була разом з ними, додому, а ОСОБА_1 залишився чекати його, по приїзду працівників поліції ОСОБА_1 чекав товаришка і надалі неодноразово просив віддати вилучений телефон, щоб попросити свого друга швидше спуститись, на що поліцейські ніяк не відреагували.

Крім того, захисник скаржника зазначає, що протокол складено з порушенням статті 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції затвердженої наказом МВС

В апеляційній скарзі звернута увага і на те, що під час затримання ОСОБА_1 не дотримано вимог Закону, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складено з помилками та розбіжностями.

Також апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

В судовому засіданні адвокат Данілов С.В. підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.09.2024 була винесена оскаржувана постанова. Згідно розписки, яка наявна у матеріалах справи захисник скаржника отримав вищезгадану постанову 25.09.2024, відомостей про отримання постанови ОСОБА_1 матеріали справи не містять. Останній день на подачу апеляційної скарги припадав на 07.10.2024. Апеляційну скаргу надіслано засобами поштового зв`язку до суду першої інстанції 12.10.2024.

Як на підставу пропуску зазначено строку, представник скаржника посилається на медичні довідки долучені до апеляційної скарги, згідно яких останній перебував на лікарняному і не зміг вчасно направити апеляційну скаргу до суду.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

У диспозиції ст. 122-4 КУпАП визначено перелік діянь, що містять склад цього адміністративного правопорушення, зокрема, залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

У диспозиції ст. 124 КУпАП визначено перелік діянь, що містять склад цього адміністративного правопорушення, зокрема, порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Частиною першою статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною другою цієї ж статті встановлено, що повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно із статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.2. 3 б) Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Відповідно до вимог пункту 2.10 а) Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.13.1 Правил дорожнього руху України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 та частиною другою статті 130 КУпАП підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів.

Зокрема, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення; протоколом про адміністративне затримання; схемою місця ДТП; поясненням свідка; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; довідкою щодо проведених заходів із встановлення повторності вчиненого правопорушення; карткою обліку адміністративного правопорушення; відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції.

На доводи апеляційної скарги щодо того, що у протокол були внесені виправлення працівниками поліції, зокрема змінено кваліфікацію, суд зазначає,що дійсно, в графі, де зазначається частина статті КУпАП, за якою кваліфіковано правопорушення, міститься виправлення кваліфікації з частини 1 на частину 2 статті 130 КУпАП, але суд апеляційної інстанції вважає, що дана обставина не може безумовно свідчити про недопустимість складеного протоколу, оскільки правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджується іншими, наявними в матеріалах справи доказами, зокрема довідкою щодо проведених заходів із встановлення повторності вчиненого адміністративного правопорушення від 15.07.2024 а також постановою Оболонського районного суду м. Києва від 12.10.2024 по справі № 756/12270/23, яка набрала законної сили (а.с.13-16).

Доводи апеляційної скарги щодо того, що свідок не вказує на те, що ОСОБА_1 був за кермом автомобіля, спростовуються матеріалами справи, адже з відеозапису вбачається, що свідок разом з працівниками поліції шукав водія автомобіля та згодом вказав на ОСОБА_1 , а доводи про те, що за кермом був друг ОСОБА_1 , а не він, апеляційний суд розцінює як позиція захисту, надану з метою уникнення адміністративної відповідальності, адже зазначена особа не з`явилась під час складання протоколів працівниками поліції чи в судових засіданнях і більше того, не було встановлено особистих даних цієї особи, прізвище, ім`я, тощо.

Не беруться до уваги судом доводи апеляційної скарги, що направлення працівників поліції містить розбіжності з протоколом, зокрема невірно зазначений час, оскільки зазначене не свідчить про відсутність події адміністративного правопорушення та не впливає на можливість встановлення усіх обставин справи.

Таким чином поведінка скаржника розцінюються як спосіб захисту та намагання ухилитися від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 та частиною другою статті 130 КУпАП апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Згідно частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, постанови суду першої інстанції без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 , яке подано адвокатом Даніловим Сергієм Володимировичемпро поновлення строку на апеляційне оскарження -задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження Дніпровського районного суду міста Києва від 17 вересня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Даніловим Сергієм Володимировичемзалишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 17 вересня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду