Номер провадження: 33/813/2300/24
Номер справи місцевого суду: 504/748/24
Головуючий у першій інстанції Сафарова А. Ф.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю секретаря Козлової В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без учасників справи, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Нестеренко Вікторії Володимирівни на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 26 березня 2024 року, у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з нього на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до адміністративних матеріалів, 18 січня 2024 року о 19 год. 20 хв. За адресою: Одеська обл., траса Одеса-Мелітополь, 21 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «DAF FTX105 460/Schwarzwuller», д.н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені обставини стали підставою для винесення оскаржуваної постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 26 березня 2024 року про визнання винним і притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.11-13).

Не погоджуючись із вказаною вище постановою, 25.08.2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діяла адвокат Нестеренко В.В., подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с. 52-56).

Разом з апеляційною скаргою, адвокат Нестеренко В.В., яка діяла в інтересах ОСОБА_1 , подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 26.03.2024 року, посилаючись на поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження (а.с.57).

Судове засідання, призначене на 25 вересня 2024 року, на 11.00 год. не відбулось, у зв`язку з надходженням від захисника ОСОБА_1 адвоката Панфілової І.І. заяви про відкладення судового засідання та ознайомлення з матеріалами справи (а.с.65, 68). У зв`язку з цим, розгляд справи було відкладено на 09 жовтня 2024 року, на 12.30 год.

Однак, судове засідання у назначений день і час також не відбулось у зв`язку з надходженням до Одеського апеляційного суду від адвоката Нестеренко В.В. зауважень на протокол судового засідання від 26.03.2024 року, якого в указанний день не велось в Одеському апеляційному суді і про який адвокат Панфілова І.І. нічого не знала (а.с.71). У зв`язку з цим, розгляд справи було відкладено на 16 жовтня 2024 року, на 12.30 год. (а.с.74).

Проте, у судове засідання, призначене на 16.10.2024 року, на 12.30 год., ОСОБА_1 та його захисники не з`явилися, будучи належним чином сповіщеними про дату, час та місце розгляду справи, у строк передбачений ст. 277-2 КУпАП (а.с. 75, 77).

Разом з тим, 16.10.2024 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи, яка було обґрунтована тим, що ОСОБА_1 відмовився від послуг адвокатів Нестеренко В.В. та ОСОБА_2 та у зв`язку з тяжким матеріальним становищем просив надати час для звернення до центру надання вторинної правової допомоги з метою призначення безоплатного адвоката (а.с.78).

Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Також ч. 2 ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на те, що розгляд справи за заявою захисників ОСОБА_1 вже відкладався, останній реалізував своє право на викладення відповідних аргументів в апеляційній скарзі, в тому числі залучав до участі у справі захисників, а наявних у справі матеріалів достатньо для ухвалення законного і обґрунтованого рішення, апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 і не відкладати розгляд справи, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААД № 731013 від 18.01.2024 року, тобто складеного майже 9 місяців тому назад.

Вивчивши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи судом першої інстанції відносно ОСОБА_1 був здійснений 26.03.2024 року, за його відсутності.

Вперше з апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діяла захисник Дерев`янко Л.В., звернувся 09 квітня 2024 року, яка постановою Одеського апеляційного суду від 13.05.2024 повернута особі, яка її подала, у зв`язку з пропуском строку на звернення з апеляційною скаргою та відсутності клопотання про його поновлення (а.с.26).

13 червня 2024 року електронною поштою ОСОБА_1 , в інтересах якого діяла захисник Дерев`янко Л.В., вдруге подав апеляційну скаргу, яка постановою Одеського апеляційного суду від 31.07.2024 повернута з підстав того, що апеляційна скарга не була скріплена електронно-цифровим підписом (а.с.45-46).

25.08.2024 засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 , в інтересах якого діяла захисник Нестеренко В.В., втретє подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування пропущеного строку послався на те, що про винесену постанову дізнався лише після надходження її в застосунок «Дія» (а.с.52-56).

Відтак, зазначені обставини свідчать про те, що строк на апеляційне оскарження був пропущений ОСОБА_1 з поважних причин, тому підлягає поновленню.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що апеляційний перегляд судового рішення гарантовано учасникам справи п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, статтею 6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практикою Європейського суду з прав людини.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних обставин.

Частиною 7 ст.294 КУпАП, передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, застосувавши до неї адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виконання даного пункту ПДР є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 731013 від 18.01.2024 року (а.с.1);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння з відміткою про відмову від проходження огляду (а.с.4);

- відеозаписами з портативних відеореєстраторів працівників поліції №001777, 475253 (а.с.5).

Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 , встановлену постановою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 26 березня 2024 року в порушенні ним вимог п. 2.5 ПДР, тобто вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою - відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

При цьому, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є самостійною підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Так, з відеозаписів №001777, №475253 вбачається, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про наявність в нього ознак наркотичного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Проте, останній від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння фактично відмовився.

Апеляційний суд також звертає увагу, що наслідками відмови від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 роз`яснювались.

Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, який порядок огляду було запропоновано водієві та не зазначено від якого саме огляду відмовився водій (алкогольного чи наркотичного) є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах закону, з огляду на таке.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (далі Порядок).

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість бо навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п. 3 Інструкції).

Для визначення у водія стану наркотичного сп`яніння обов`язкове проведення лабораторних досліджень, що визначено п. 7 Розділу III Інструкції.

Пунктом 12 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7, 8 Порядку поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише в медичних закладах охорони здоров`я за направленням поліцейського, в якого є підстави вважати, що особа перебуває у стані такого сп`яніння відповідно до ознак.

Відтак, посилання на те, що в протоколі не зазначено, який порядок огляду було запропоновано водієві (чи пропонувалось пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів) не відповідають встановленому законодавством порядку.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суть порушення, яка зазначена в протоколі є незрозумілою, а відповідальність за керування автомобілем з ознаками сп`яніння законодавством не встановлена, апеляційний суд відхиляє, оскільки викладена в протоколі серії ААД №731013, суть адміністративного правопорушення повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та іншим нормам чинного законодавства.

При цьому апеляційний суд зауважує, що протокол серії ААД №731013 від18.01.2024 року був складений відносно ОСОБА_1 саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Факт перебування особи в стані наркотичного сп`яніння в такому випадку не підлягає доказуванню та не впливає на склад адміністративного правопорушення, що складає відмову від проходження огляду.

Разом з тим, слід зазначити, що однією з підстав відмови правопорушника ОСОБА_1 від огляду на стан наркотичного сп`яніння, було те, що ОСОБА_1 вказав, що місяць і неділю тому назад він виживав наркотичні засоби, тому в ході огляду вони будуть виявлені і просив працівників поліції відпустити його і не складати у віднолшення його адміністративний протокол.

Доводи апелянта щодо відсутності в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння спростовуються матеріалами справи (а.с.4).

Посилання в апеляційній скарзі на не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобомапеляційний суд не приймає до уваги, оскільки вказана обставина не впливає на зміст та наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування або зміни оскаржуваної постанови суду, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

Відтак, позиція апелянта, яка викладена ним в апеляційній скарзі, розцінюється апеляційним судом, як спосіб ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

З урахуванням викладеного, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови у межах доводів і вимог апеляційної скарги, суд вважає, що висновок суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, ґрунтується на належних, достовірних і допустимих доказах, які будучи проаналізованими, не викликають сумнівів у наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст. 266, 268, 283-285, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Нестеренко Вікторії Володимирівни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 26 березня 2024 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 26 березня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Нестеренко Вікторії Володимирівни, залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 26 березня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда