Кагарлицький районний суд Київської області
_____________________________________________________________________________
25.03.2024 Справа №: 368/19/24
провадження 3/368/80/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2024 року Кагарлицький районний суд Київської області

В складі:

Головуючий: суддя Закаблук О.В.

При секретарі: Токовенко Н.О.

За участі:

Особа, у відношенні якої вирішується

питання притягнення до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 .

Свідки - ОСОБА_2

ОСОБА_3

- розглянувши матеріали адміністративної справи № 368/19/24, провадження № 3/368/80/24, щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, Україна, громадянина України, паспорт громадянина України ID картка № НОМЕР_1 , виданий 03.06.2019 року органом 3231, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), за вчинення ним адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

08.01.2024 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, Україна, громадянина України, паспорт громадянина України ID картка № НОМЕР_1 , виданий 03.06.2019 року органом 3231, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

08.01.2024 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В., присвоєно, - справа № 368/19/24, провадження № 3/368/80/24.

Слухання даного адміністративного провадження було призначено на 08 год. 45 хв. 09.02.2024 року.

09.02.2024 року слухання адміністративного провадження відкладено на 08 год. 50 хв. 01.03.2024 року в зв`язку з письмовим клопотанням ОСОБА_1 .

Одночасно викликано в наступне судове засідання працівника поліції, який складав адміністративний протокол.

В судовому засіданні, яке відбулося 01.03.2024 року, ОСОБА_1 дав наступні показання:

- він не керував авто в той час, як до нього підійшли працівники поліції, він просто сидів в авто та чекав на свого знайомого, а тому він категорично заперечує проти того, що вказано в протоколі, - що він керував автомобілем в стані алкогольгого сп`яніння;

- він категорично наполягає на тому, що коли працівники поліції підійшли до нього, його автомобіль не рухався, він стояв, а він просто чекав в автомобілі на свого знайомого, - навіть двигун в автомобілі був вимкнений.

- Те, що його автомобіль не рухався в той час, як до нього підішли працівники поліції можуть підтвердитини свідки, - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В судовому засіданні, яке відбулося 01.03.2024 року, свідок ОСОБА_2 дав наступні показання:

- йому роз`яснено права та обов`язки, як свідка, його попереджено при кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів а також за дачу завідомо неправдивих показів по справі, але він все одно буде давати показання;

- він не є родичем чи товаришем ОСОБА_1 , - він просто його знає;

- 03.01.2024 року близько 00 год. 00 хв. він йшов по селі Переселення Обухівського айону Київської області, - так як в цей час проводив свою сестру до хати, в цей час вони побачили автомобіль ОСОБА_1 , підійшли до нього, в авто сидів ОСОБА_1 , вони з ним побалакали, та він пішов проводити далу свою сестру ОСОБА_2 , яка живе неподалік того місця, де стояв автомобіль ОСОБА_1 , в якому знаходився сам ОСОБА_1 .

Далі, підвівши сестру до домоволодіння, вони зупинилися, і він побачив, як до автомобіля ОСОБА_1 під`їхав автомобіль працівників поліції, які підійшли до ОСОБА_1 і почали з ним про щось говорити

- категорично наполягає на тому, що коли він проводив свою сестру, коли вони спілкувалися з ОСОБА_1 ,коли вони стояли неподалік автомобіля ОСОБА_1 , та коли під`їхали працівники поліції, - ОСОБА_1 , - взагалі не керував транспортним засобом.

В судовому засіданні, яке відбулося 01.03.2024 року, свідок ОСОБА_3 дала наступні показання:

- їй роз`яснено права та обов`язки, як свідка, її попереджено при кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів а також за дачу завідомо неправдивих показів по справі, але вона все одно буде давати показання;

- вона не є родичем чи товаришем ОСОБА_1 , - вона просто його знає;

- 02.01.2024 року вона перебувала в гостях в свого брата, - ОСОБА_2 , - в с. Переселення Обухівського району Київської області.

- 03.01.2024 року близько 00 год. 00 хв. вона вирішила піти до хати, а її брат ОСОБА_2 сказав, що проведе її до хати.

Коли вони йшли до неї до хати, - вони побачили автомобіль ОСОБА_1 , вони підійшли до авто, в авто сидів ОСОБА_1 , вони з ним побалакали, після чого вони пішли до неї до хати.

Вона живе неподалік того місця, де стояв автомобіль ОСОБА_1 , в якому знаходився сам ОСОБА_1 .

Далі, підійшовши з братом до її домоволодіння, вони зупинилися, і вона побачила, як до автомобіля ОСОБА_1 під`їхав автомобіль працівників поліції, які підійшли до ОСОБА_1 і почали з ним про щось говорити

- категорично наполягає на тому, що коли її проводив до хати її брат, коли вони спілкувалися з ОСОБА_1 , коли вони стояли неподалік автомобіля ОСОБА_1 , та коли під`їхали працівники поліції, - ОСОБА_1 , - взагалі не керував транспортним засобом.

01.03.2024 року в слуханні адміністративного провадження огоошено перерву до 09 год. 00 хв. 25.03.2024 року в зв`язку з викликом працівника поліції, який складав адміністративний протокол.

В судовому засіданні, яке відбулося 25.03.2024 року, ОСОБА_1 , - категорично заперечував про той факт, що, як вказано в протоколі, - він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, автомобіль стояв на місці, двигун був вимкнений, а тому просив не притягувати його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання, яке відбулося 25.03.2024 року, особа, яка складала адміністративний протокол, - поліцейський СРПП ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області старший сержант поліції Лоєвський Сергій Олександрович, - не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи.

Суд, вислухавши особу, щодо якої складено адміністративний протокол, - ОСОБА_1 , вислухавши свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо закриття адміністративного провадження у відношенні ОСОБА_1 , обґрунтовуючи своє рішення наступним.

08.01.2024 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшов адміністративний протокол серії ААД № 484683, який складено 04.01.2023 року близько 00 год. 29 хв. поліцейським СРПП ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області старшим сержантом поліції Лоєвським Сергєм Олександровичем, в якому зазначені наступні відомості:

04.01.2023 року о 00 год. 07 хв. в с. Переселення, вул. Комунарська, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - керував ТЗ марки OPEL VECTRA, д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із засосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатором DRAGER 6810. Резільтат 0,36, проходж тест 2823, від керуання відсторонений шляхом передачі трезвому водію, чим порушив вимоги п. 2.9 чи 0 (виправлено) правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» зазначено пояснення надам в суді.

Протокол складено без понятих, без свідків.

До адміністративного протоколу додано наступні докази:

- квитанція з приладу DRAGER, - не читабельна;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначено що направлено було до КНП КМР «Кагарлицька багатопрофільна лікарня» 04.01.2024 року 00 год. 00 хв. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

У результатіогляду, проведеного поліцейським, наявні ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, порушення мови.

Зазначено, що до закладу охорони здоров`я доставив інспектор СРПП ВП № 1 Обухівського РУП лейтенант поліції Кравчук Альона Володимирівна.

Суд зазначає, що будь яких документів на підтвердження ОСОБА_1 медичного освідування в умовах КНП КМР «Кагарлицька багатопрофільна лікарня», - до матеріалів адміністративного провадження працівниками поліції не додано;

- акт вилучення посвідчення водія від 04.01.2024 року, з якого видно, що в ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія;

- ксерокопія технічного талону на автомобіль, - зворотня лише частина;

- ксерокопія посвідчення водія ОСОБА_1 ;

- рапорт інспктора СРПП ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції Альони Кравчук, в якому зазначено наступне:

- доповідає, що 03.01.2024 року перебувала на добовому чергуванні в складі ГРПП спільно із сержантом поліції Лоєвським С.О. Під час патрулювання с. Переселення по вул. Комунарська було помічено автомобіль марки OPEL VECTRA, д.н.з. НОМЕР_2 , який порушував комендантську годину, запровадженою державою під керуванням водія гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 .

Під час спілкування з водієм гр. ОСОБА_1 були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, - різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, порушення мови.

ОСОБА_1 було запропоновано пройти на огляд на стан а/с на місці за допомогою Alcotest DRAGER або в найближчому медичному закладі.

Огляд на стан а/с з згоди проводився у всстановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest DRAGER 6810.

Результат позитивний 0.36 проміле, тест № 2823.

Водій з результатом згідний, так як посвідчив, що вживав спиртні напої, а саме пиво. Від керування т/з відсторонений шляхом передачі тверезому водієві.

На гр. ОСОБА_1 складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, серії ААД № 484683.

- аудіо відеозапис події, яка міститься на оптичному носії інформації диску з написом MEDIA, DVD R, при перегляді якого вбачається наступне:

- на диску містяться чотири файли, на яких видно процес складання протоколу, проте, - факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Відповідно, зглядаючись на зхіміст протоколу, та обставини справи, встановлені в судовому засіданні, в діях гр. на ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, який передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на власність чи права громадян.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також1 передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп яніния чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп 'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне. правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Необхідно зазначити, що вся процедура притягнення особи до адмінвідповідальності має відбуватися з неухильним дотриманням законності.

Істотне порушення працівниками поліції вимог закону на будь-якому етапі притягнення особи до відповідальності унеможливлює таке притягнення відповідно до вимог закону, тобто робить саму процедуру незаконною.

Необхідно зазначити, що від самого початку працівниками поліції було порушено вимоги чинного законодавства, якого вони зобов`язані неухильно дотримуватися, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, так як автомобіль не рухався, - що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а ОСОБА_1 знаходився в знерхуомленому автомобілі.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому «Інструкція»), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).

Згідно з п. 3 Порядку, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС.

У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З наведеного вище вбачається, що водій зобов`язаний пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, тобто в даній категорії справ на поліцейські мають довести факт керування особою транспортним засобом, здійснення зупинки такого транспортного засобу, а також перебування водія у стані алкогольного сп`яніння або належної відмови від проходження огляду.

Особа не має обов`язку проходити огляд на стан сп`яніння, якщо вона не керувала транспортним засобом та не була зупинена у встановленому законом порядку. Тобто за таких обставин відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП не наступає, оскільки немає самого факту порушення ПДР України.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Зі змісту положень статті 130 вбачається, що об`єктивну сторону даного правопорушення складає саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, однак відповідно до вищезазначеної постанови ВСУ №14 від 23.12.2005 року, керуванням транспортного засобу є саме виконання функцій водія під час руху транспортного засобу. Однак, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений, - навпаки, - показаннями свідків, які були допитані в судовому засіданні, - працівники під`їхали до автомобіля ОСОБА_1 , коли той не рухався.

Зокрема, з наявного в матеріалах справи відеозапису не вбачається ні факту керування ОСОБА_1 автомобілем, ні факту його зупинки поліцейськими.

Отже, будь-які докази керування водієм транспортним засобом та його зупинки саме під час руху автомобіля відсутні.

Доказів того, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом та у зв`язку з цим зобов`язаний був на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, - в матеріалах справи відсутні.

Згідно зі статтею 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У своїх діях працівники поліції повинні керуватися, зокрема. Законом України «Про Національну поліцію», Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затверджена Наказом МВС України, МОЗ України від 19.11.2015 р. №1452/735), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затверджений постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 р.) (далі - Порядок), Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів пре адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затверджено наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 р.).

Стаття 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає порядок проходження огляду на стан сп`яніння:

- спочатку проводиться огляд водія на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків;

- у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, проводиться огляд в закладі охорони здоров`я.

Також згідно п. 3 Порядку та п. 6 Інструкції - огляд проводиться двома способами:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам (п. 6 Порядку).

Відповідно до п. 5 Порядку, у разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 7 Інструкції).

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції (п. 8 Інструкції).

З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, а у разі відмови від проведення огляду або незгоди з його результатами, - запропонувати пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до н. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. При цьому, за змістом статті 266 КУпАП. водій має право відмовитись від перевірки його на стан алкогольного та іншого сп`яніння поліцейськими. В такому випадку, його має бути доставлено до відповідного закладу охорони здоров`я, де лікар має перевірити наявність стану відповідного сп`яніння, що підтверджуєгься медичним актом, який обов`язково додається до протоколу про адміністративне правопорушення або, у разі відсутності згоди на проведення огляду в медичному закладі - поліцейськими складається протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння - у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Виходячи з п. 8 Порядку факт відмови від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я має бути зафіксований безпосередньо в такому закладі, а не на місці зупинки транспортного засобу, оскільки на місці зупинки водій може проходити огляд лише працівниками поліції за допомогою спеціальних технічних засобів.

Суд зазначає, що в матеріалах справи міститься корінець квитанції про проходження тесту на алкотестері Alcotest DRAGER 6810, проте, - він не читабельний, також міститься напрвлення ОСОБА_1 до лікарського закладу на проходження на стан сп`яніння, - проте, - в матеріалах справи відсутній акт проходження ОСОБА_1 осідування на стан алкогольного сп`яніння в умовах лікарського закладу.

Зі змісту ст. 266 266 КУпАП вбачається, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов 'язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються:

- дата і місце його складення;

- посада, прізвище, ім я, по батькові особи, яка склала протокол;

- відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення);

- місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення;

- нормативний акт, який передбачиє відповідальність за дане правопорушення;

- прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є;

- пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності;

інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Що ж до змісту протоколу, то суд вважає, що протокол складений з такими недоліками, з огляду на які, - ОСОБА_1 , - неможливо притягнути до адміністративної відповідальності, а саме:

- як видно із змісту протоколу, - він складений 04.01.2023 року, - хоча, він мав бути складений 04.01.2024 року;

- як видано із змісту протоколу, - дії ОСОБА_1 мали місце 04.01.2023 року, - хоча вони мали місце 04.01.2024 року;

- проткол складався без понятих та без свідків, хоча, як встановлено було судом в судовому засіданні, - поруч з працівниками поліції перебували двоє громадян, яких допитано було в судовому засіданні, та показання яких судом наведено вище в мотивувальній частині даної постанови.

Далі, - відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У ст. 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою; попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999 передбаченого, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п. 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції нічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозагшсу, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їж і тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Розділом III цієї Інструкції передбаченого, що відеоресстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Таким чином, якщо із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він не є безперервним, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Зазначене кореспондує із позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-а.

Слід зазначити, що доданий до матеріалів справи відеозапис не є безперервним, а тому він не може бути належним доказом у справі про адміністративне правопорушення. Крім того, зазначений відеозапис не фіксує ні факту керування ОСОБА_1 автомобілем, ні моменту його зупинки.

Крім того, протокол про адмінправопорушення щодо ОСОБА_1 не містить вказівки на технічний засіб, за допомогою якого було здійснено відеофіксацію.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, від 17.07.2019 у справі № 295/3099/17 та від 13.02.2020 у справі № 524/9716/16.

Зважаючи на специфіку розгляду цієї категорії справ, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за наявності беззаперечних доказів вини, а будь-які сумніви трактуються на користь особи, яка притягається до відповідальності. Тягар доказування та обов`язок надати достатню кількість доказів покладається на працівників поліції.

Працівника поліції, який складав протокол, - судом двічі було викликано в судове засідання, проте, - він не з`явився в судові засідання з причин, що невідомі суду.

Всупереч викладеному, суд першої інстанції трактував усі сумніви, які виникли в ході розгляду справи, проти ОСОБА_1 , - що не відповідає вимогам закону.

Окрім того, в основу постанови у справі про адміністративне право порушення, якою особу визнано винною, не можуть бути покладені пояснення такої особи, якщо інші докази беззаперечно не свідчать про винуватість особи.

Сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення (Постанова Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.07.2020 у справі № 177/525/17).

Враховуючи, що інші наявні у справі докази є суперечливими та сумнівними з точки зору належності і допустимості, то самі по собі пояснення ОСОБА_1 , які він надавав він працівником поліції, - не можуть бути покладені в основу обвинувальної постанови щодо нього.

Також, рапорт працівника поліції не може вважатися належним і допустимим доказом учинення адміністративного правопорушення, - такого висновку дійшов Верховний суд у постанові від 20 травня 2020 року в рамках справи № 524/5741/16-а. адміністративне провадженням К/9901/33786/18).

Отже, з огляду на якість складеного адміністративного матеріал, суд вважає, що не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а органом поліції не виконано свого обов`язку із доказування та не було доведено вину ОСОБА_1 у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАГІ, «поза всяким сумнівом».

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини.

У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява №10705/12) Європейський суд з прав людини визначив, що суд. при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.ЗЗ рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

ЄСПЛ у своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Наведене, в свою чергу означає, що особа не може бути притягнута до відповідальності, якщо її вину не буде доведено на підставі беззаперечних доказів, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як зазначалося вище, юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи. У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально- правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року). Крім того. Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності грунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1). В рекомендації № Я (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

З урахуванням наведеного, при розгляді даної справи суд виходив з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності та брати до уваги, що відсутність належних доказів, які повинні покладатися в основу доказування винуватос ті особи, має тлумачитися на її користь.

Обгрунтовувати рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі наявного протоколу про адміністративне правопорушення, - не можна, оскільки протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі.

У той же час, інші докази, які містяться в матеріалах справи, - належним чином не підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

ЄСПЛ у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

При цьому, беручи до уваги рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року, про те, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази в справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства, а перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі, слід зазначити наступне. Системний аналіз змісту положень КУпАП в поєднанні з вказаною позицією КСУ та ЄСПЛ, що ураховується з огляду на норми ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини - свідчить, що у такою роду провадженнях належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі, передбачені ст. 280, та інших обставин, які мають значення для неї, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КУпАП. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні рішення.

Сам обов`язок щодо збирання доказів, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим, надані поліцейськими докази в цій справі цим критеріям не відповідають, що свідчить про те, що поліцейськими не було доведено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

При порушеному порядку притягнення до адміністративної відповідальності та порядку зібрання доказів, зокрема, - порядку складення протоколу про адміністративне правопорушення, оформлення результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, - справа про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає закриттю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати:

- чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні;

- чи підлягає вона адміністративній відповідальності;

- чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність;

- чи заподіяно майнову шкоду;

- чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу;

- з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що, з урахуванням вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, - встановлено всі фактичні обставини справи в даному адміністративному провадженні, та приходить до висновку щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та, відповідно, - приходить до висновку щодо закриття провадження в даному адміністративному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 280, ст. 283, п. 3 ч. 1 ст. 248, ст. 285 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в адміністративній справі № 368/19/24, провадження № 3/368/80/24, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, Україна, громадянина України, паспорт громадянина України ID картка № НОМЕР_1 , виданий 03.06.2019 року органом 3231, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), за вчинення ним адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 248 КУпАП, - відсутність складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним предстаником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду.

Суддя: О.В. Закаблук