Справа № 366/3117/24
Провадження №3/366/2150/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року с-ще Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Корчков А.А., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 (з м.д. АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 (з м.д. АДРЕСА_2 ) НОМЕР_1 прикордонного загону імені « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , білоруса, громадянина республіки білорусь, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Суть правопорушення, визнана суддею доведеною

11.10.2024, приблизно о 19 год. 25 хв., громадянин республіки білорусь ОСОБА_1 , разом з громадянином республіки білорусь, ОСОБА_2 , незаконно перетнули державний кордон України поза пунктом пропуску, рухались в бік тилу та були виявлені і затримані на напрямку Боровичі (білорусь) Денисовичі (Україна) в районні прикордонного знаку № 1666 (1 км від лінії державного кордону), 35 км від лінії прикордонної застави.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги с. 9 Закону України «Про державний кордон України» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Позиції учасників справи

ОСОБА_1 є громадянином республіки білорусь, проживає в цій республіці, у судове засідання за викликом суду не з`явився, клопотань, заперечень, письмових пояснень, тощо по суті справи не подав.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності іноземця, суддя враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення. (ч.ч. 1, 3 ст. 16 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили кримінальні, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що вчинення правопорушення інкриміновано іноземцю на території України, застосуванню підлягають норми матеріального а процесуального права, які визначаються законодавством України при провадженні у справах про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Положеннями КУпАП не визначено порядку вручення повістки про виклик до суду іноземцю, який проживає за межами України.

Разом з цим суддя враховує, що доступ до правосуддя, забезпеченого законним і безстороннім судом є органічною складовою принципу «Верховенства права».

Тому, вирішуючи питання про виклик до суду, суддя зобов`язаний забезпечити виклик особи в спосіб, який надасть такій особі можливість знати про наявність призначеного відносно неї розгляду справи, його дату, час і місце, а також реалізувати гарантовані їй права, у тому числі право на захист.

Обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим. Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.

Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Такий обов`язок вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи. З`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови. У разі одержання повідомлення до засідання, але у строк, що є меншим за п`ятиденний, особа повинна вживати розумних заходів для реалізації своїх прав на участь у засіданні.

Аналогічні висновки наведені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 482/9/17 (адміністративне провадження №К/9901/38702/18).

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною № 475/97-ВР від 17.07.97, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права, зокрема:

бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього (п. а));

захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя (п. с));

якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладача (п. e)).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України «Про міжнародне приватне право» іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 7 ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.

Відтак, законодавством України гарантована можливість реалізації іноземцями своїх прав при судовому розгляді справи судами України. Таке право не обмежується лише шляхом особистої присутності іноземця в залі судового засідання, а й надає можливість брати участь дистанційно, зокрема в режимі відеоконференції. При цьому, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності забезпечується гарантія на захист (у тому числі на безкоштовного захисника) та на перекладача, що є забезпеченням дотримання гарантії на справедливий суд у розумінні ст. 6 Конвенції.

З огляду на те, що ОСОБА_1 є громадянином рб та проживає в ній, немає місця проживання в України, його примусово видворено та йому заборонено в`їзд в Україну строком на п`ять років (копії відповідних рішень наявні в матеріалах справи), направлення судової повістки про виклик за наявним в матеріалах справи місцем його проживання є завідомо неефективним та не забезпечить сповіщення про призначений розгляд справи.

Тому, ОСОБА_1 про дату, час і місце судового засідання повідомлений завчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті судової влади України.

Такий спосіб за викладених обставин є єдиним способом сповіщення іноземця, який проживає за межами України про дату, час і місце судового засідання.

При цьому, суддя враховує, що ОСОБА_1 знає про існування відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, тому, навіть перебуваючи за межами України, він не був позбавлений можливості цікавитись результатами розгляду справи відносно нього, у тому числі звернутись до суду засобами електронного зв`язку з клопотаннями про реалізацію своїх прав, зокрема, шляхом проведення з ним судового засідання дистанційно.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо нього, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання ("Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" № 11681/85).

Також, у справі «Каракуця проти України» у своєму рішенні ЄСПЛ зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

До аналогічних висновків прийшов Другий апеляційний адміністративний суд у своїй постанові від 06.06.2023 у справі № 953/375/23.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 про дату, час і місце судового засідання повідомлений вчасно та належним чином, Урядом України загалом та суддею зокрема йому гарантовані можливості реалізації прав як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим розгляд справи можливо провести за його відсутності.

Оцінка судді

Відповідальність за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП настає у разі перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, що вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Положення про пункти пропуску через державний кордон України затверджується Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи вбачається, що громадяни рб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виявлені 11.10.2024 о 19 год. 25 хв. на відстані 900 м від прикордонного знаку № 1666 в глиб території України поза пунктом пропуску та були затримані.

З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він не знав про те, що перебуває на території України та перетнув кордон разом зі своїм братом, ОСОБА_2 , випадково, оскільки вони ходили в ліс для збору грибів в район н.п. Олександрівка.

Суддя критично оцінює ці пояснення, оскільки, як вбачається з доданої до справи карти-схеми виявлення правопорушників, АДРЕСА_4 перебуває в іншій стороні перетину кордону між рб та Україною та на значній відстані від місця їх виявлення.

Таким чином, розглянувши справу про адміністративне правопорушення з наявними в ній доказами, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складений правильно, відомості, які у ньому відображені відповідають фактичним обставинам справи, правопорушення кваліфіковано вірно, а наявні в матеріалах справи докази є належними, допустимими і достатніми у своїй сукупності, та доводять, що в діях ОСОБА_1 є подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, а саме перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, вчинене групою осіб, яке полягало в порушенні вимог ст. 9 Закону України «Про державний кордон України».

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ЧЦП № 042462 від 11.10.2024;

- протоколом про адміністративне затримання від 11.10.2024, складеним в н.п. Денисовичі (Україна);

- протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 11.10.2024;

- копією паспорта громадянина республіки білорусь ОСОБА_1 ;

- картою-схемою затримання 2-х громадян за перетинання державного кордону України від 11.10.2024;

- рапортом працівника прикордонної застави від 11.10.2024.

Із матеріалів справи не встановлено обставин, які б виключали адміністративну відповідальність.

Суддя, у відповідності до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність, суддею не встановлено.

З огляду на встановлені обставини справи, а також на вид і міру адміністративного стягнення, яке застосовується за вчинення адміністративного правопорушення, суддя приходить до висновку про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу за санкцією ч. 2 ст. 204-1 КУпАП

Саме такий вид адміністративного стягнення на переконання судді буде достатнім та необхідним для виконання завдань КУпАП, зокрема він забезпечить запобігання вчинення правопорушником нових правопорушень, її виховання у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У матеріалах справи відсутні документи, на підставі яких ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору згідно із Законом України «Про судовий збір», а тому, з нього слід стягнути встановлену суму судового збору.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 33, 38, 40-1, ч.2 ст.204-1, ст.ст. 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (паспорт громадянина республіки білорусь серії НОМЕР_2 , виданий 02.06.2015 Мозирським РВВС Гомельської області) визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 13 600 (тринадцять тисяч шістсот) гривень.

реквізити для оплати: отримувач коштів: ГУК у Київ.обл/Іванківська сел/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37955989, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача: UA0010812, код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (паспорт громадянина республіки білорусь серії НОМЕР_2 , виданий 02.06.2015 Мозирським РВВС Гомельської області) в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

реквізити для оплати - отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 , код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

У відповідності до ч. 1 ст. 307, ч.ч. 1, 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії цієї постанови, а в разі її оскарження не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, ця постанова буде направлена для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, його роботи або за місцезнаходженням його майна, де з правопорушника буде стягнуто подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особами, визначеними ч. 2 ст. 294 КУпАП до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня вручення копії постанови.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя Анатолій КОРЧКОВ