Справа № 366/2776/24
Провадження № 3/366/1957/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року с-ще Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Корчков А.А.,

за участю особи. яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

свідка ОСОБА_2 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції № 1 (с-ще Іванків) Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

1. Формулювання суті правопорушення, визнаного суддею недоведеним.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 043990 від 08.09.2024, суть інкримінованого правопорушення зазначена таким чином:

07.09.2024 року о 23 год. 10 хв. на 79 км + 100 м автодороги Київ-Овруч водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ з д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка та невиразна вимова, розширені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість). Від проходження огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

2. Позиція учасників справи

ОСОБА_1 у судовому засіданні провину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що його транспортний засіб ніхто не зупиняв, коли приїхали працівники поліції він вже перебував на блокпост де спілкувався з військовими. Також зазначив, що огляд на стан сп`яніння він проходив, але в протоколі зазначено про відмову від проходження огляду.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що він є працівником ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області та складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Особисто він автомобіль під керуванням ОСОБА_1 не зупиняв. На радіостанцію поліції надійшов виклик про керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, він в складі екіпажу патрульної поліції реагував на цей виклик. По приїзду на місце виклику він побачив ОСОБА_1 та проводив огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, а в подальшому в лікарні с-ща Іванків.

3. Оцінка судді

3.1 релевантні джерела права

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення у справі.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до ст.32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Частина 1 статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

У рішення ЄСПЛ від 30.05.2013 року (заява № 36673/04) зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суддя не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Виходячи з практики застосування Європейським судом Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із перелічених елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

При цьому, в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Отже, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених уст. 258 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогамст.256 КУпАП.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (справа «Маттоціа проти Італії» від 25.07.2000).

3.2 оцінка дій та кваліфікації правопорушення з урахуванням встановлених обставин та досліджених доказів

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом цієї статті КУпАП керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є різними кваліфікуючими ознаками.

При цьому, одночасне перебування особи в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння фізично допускається, однак за змістом диспозиції ст. 130 КУпАП це є двома різними складами правопорушення.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось в порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, а саме у відмові від проходження огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння.

Разом з цим, в обґрунтування висунутого звинувачення у відмові від проходження огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено результати огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , проведеного поліцейськими із застосуванням спеціального технічного засобу DRAGER ALCOTEST 6810 від 08.09.2024 (о 00 год. 32 хв.), згідно з якими в останнього встановлено стан алкогольного сп`яніння 0, 36 проміле та висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.09.2024 № 362 (проведеного о 00 год. 50 хв.), згідно з яким у ОСОБА_1 встановлено алкогольне сп`яніння.

3.2.1 щодо кваліфікації дій, вчинених в стані алкогольного сп`яніння, суддя зазначає таке.

В ході розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що відомості, які відображені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи, а тому, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього докази не можуть бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суддя враховує, що з урахуванням долучених до матеріалів справи доказів, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у формі керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, однак, визнання його винуватим та накладення на нього адміністративного стягнення з цієї підстави є порушенням наведених правових позицій ЄСПЛ та ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод, та виходитиме за межі судового розгляду висунутого звинувачення, а тому, провадження в цій частині підлягає закриттю.

3.2.2 щодо кваліфікації дій, вчинених в стані наркотичного сп`яніння, суддя зазначає таке.

Як зазначено вище, за диспозицією ст. 130 КУпАП одночасне перебування особи в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння фізично допускається, однак це є двома різними складами правопорушення, відповідно, двома окремими правопорушеннями.

Згідно з ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

За загальним правилом законодавства про адміністративне правопорушення, яке випливає з аналізу ст.ст. 254 та 256 КУпАП про вчинення кожного адміністративного правопорушення складається окремий протокол.

Такий висновок судді узгоджується з тим, що, крім іншого: п. 1.3 розділу І Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини 16.02.2015 № 3/02-15; п. 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення працівниками служби державної охорони природно-заповідного фонду України матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 22.10.2021 № 687; п. 1.4 розділу І Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення Державною міграційною службою України, затвердженої наказом МВС України від 28.08.2013 № 825; п. 2 розділу І Порядку оформлення протоколів про адміністративні правопорушення Національним агентством з питань запобігання корупції, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції 06.12.2019 № 159/19 та іншими відомчими нормативно-правовими актами, які визначають більш детальні процедуру складання протоколів про адміністративні правопорушення в органах та підрозділах суб`єктів владних повноважень, які у відповідності до положень ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення і які затверджені у відповідності з вимогами ст.ст. 254-256 КУпАП визначається, що у разі вчинення кількох адміністративних правопорушень, за кожне вчинене правопорушення протокол про адміністративне правопорушення складається окремо.

Нормативно-правовими актами, які більш детально регулюють порядок складання протоколів про адміністративні правопорушення працівниками органів Національної поліції є:

Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджена наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376 (далі Інструкція № 1376).

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція № 1395)

В згаданих Інструкціях відсутня пряма вказівка на те, що у разі вчинення кількох адміністративних правопорушень, за кожне вчинене правопорушення протокол про адміністративне правопорушення складається окремо.

Відсутність такої прямої вказівки в названих Інструкціях не надає повноважень працівникам органів Національної поліції складати за вчинення кількох адміністративних правопорушень одного протоколу, оскільки це суперечить загальному правилу законодавства про адміністративне правопорушення, визначеному в ст.ст. 254, 256 КУпАП, які мають вищу юридичну силу на відміну від Інструкцій, які є підзаконними нормативно-правовими актами.

Відтак, у разі виявлення кількох адміністративних правопорушень, у тому числі якщо такі правопорушення охоплюються однією частиною однієї статті КУпАП, проте є різними правопорушеннями з огляду на кваліфікуючі ознаки, визначені в диспозиції Особливої частини КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення має складатись окремо за кожне правопорушення.

В недотримання зазначених вимог, відносно ОСОБА_1 складено один протокол про адміністративне правопорушення за вчинення двох правопорушень, визначених диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння.

Згідно з рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Відтак, складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення є таким, що складений з порушенням встановленого законом порядку, тому не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Суддя також враховує інші доводи, на які посилались учасники справи як на підставу своїх вимог та заперечень, однак встановлені обставини справи є самостійними та достатніми для ухвалення за результатами розгляду справи судового рішення.

3.3 висновки за результатами розгляду справи

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на встановлені обставини, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

3.4 вирішення питань про вилучені речі і документи

Питання щодо вилучених речей і документів не вирішується, оскільки з матеріалів справи не встановлено, що при складанні протоколу про адміністративні правопорушення вилучались будь-які речі чи документи.

3.5 судовий збір

Питання судових витрат суддя вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення.

Оскільки у цьому провадження у справі підлягає закриттю, судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі ст.ст. 19, 62 Конституції України, керуючись ст.ст. 7, 40, 130, 245, 247, 251, 256, 266, 268, 280, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особами, визначеними ч. 2 ст. 294 КУпАП до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня вручення копії постанови.

Суддя Анатолій КОРЧКОВ