Справа № 732/897/24
Провадження № 3/732/494/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2024 року м. Городня

Суддя Городнянського районного суду Чернігівської області Лиманська М. В., розглянувши справу, яка надійшла з відділення поліції №3 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області, про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працює, адреса: АДРЕСА_1 ,

У С Т А Н О В И ЛА:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №671377 від 13.05.2024 убачається, що 13.05.2024, о 00 год 15 хв, у с. Невкля Чернігівського району Чернігівської області по вул. Вознесенській, 42, ОСОБА_1 керувала автомобілем „ЗАЗ-DEWOO номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу „Alkotest Drager №2279 (результат становить 0,25 проміле).

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала частково, з протоколом про адміністративне правопорушення не погодилася. Пояснила, що дійсно 12.05.2024 у денний час випила лише келих сухого вина, від чого у стані алкогольного сп`яніння не перебувала.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та дослідивши матеріали справи, суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до статті 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення (проступок) характеризується низкою ознак.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення належать ознаки, притаманні об`єкту, об`єктивній і суб`єктивній сторонам та суб`єкту правопорушення.

Підпункт "а" пункту 2.9. Правил дорожнього руху забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1-3, 5, 7 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Пунктами 6, 7 Розділу 1 „Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 за №1452/735, визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; у разі незгоди водія з результатом огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Дослідженими доказами підтверджено, що ОСОБА_1 добровільно погодилася на проведення огляду на місці та пройшла такий огляд, який був проведений працівниками поліції на місці зупинки.

У судовому засіданні встановлено, що при тестуванні ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння працівники поліції застосовували прилад ALKOTEST DRAGER 6810 №ARАМ-2279. При цьому застосований поліцейськими прилад „ALKOTEST DRAGER 6810 зафіксував 0,25 проміле.

Пунктом 5 статті 8 Віденської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974, визначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 грама чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Таким чином, мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння, згідно з нормами міжнародного права становить 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Отже, вміст алкоголю у повітрі, що видихала водійка ОСОБА_1 під час проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу, не перевищував гранично допустиму норму, передбачену нормами міжнародного права.

За таких обставин, коли зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння у водія не було, застосування технічного приладу показало наявність алкоголю в незначній кількості, що не перевищує гранично допустиму норму, свідчить про її тверезий стан та виключає відповідальність за порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Наведене у сукупності призводить до висновку, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 13.05.2024, о 00:15, у стані алкогольного сп`яніння об`єктивно не підтверджений.

При цьому, суд виходить з того, що будь-які сумніви тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд не може ухвалювати рішення про визнання особи винуватою у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, ґрунтуючись припущеннями.

Таким чином суддя дійшла висновку, що в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, належними доказами справи достовірно та об`єктивно не підтверджений.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст. 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И ЛА:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в її діях складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого вказаною статтею.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Чернігівського апеляційного суду через Городнянський районний суд Чернігівської області.

Суддя М. В. Лиманська