КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/5450/2024 Доповідач: Яковлева В.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Яковлева В.С., з секретарем судового засідання - Пишковичем М.І., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Гармаша М.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника- адвоката Гармаша Михайла Юрійовича на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 27вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, застосовано стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок та застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами терміном на 1 (один) рік.

Стягнуто судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок, в дохід держави.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що суд першої інстанції поверхнево розглянув справу про адміністративне правопорушення та не було здійснено повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи. Вважає, що патрульними поліцейськими було порушено вимоги ст. 266 КУпАП, оскільки належна вимога поліцейського до водія про проходження огляду на стан сп`яніння обов`язково повинна бути законною, обгрунтованою та відповідати встановленому порядку, а саме положенням ст. 266 КУпАП та відповідним нормативно-правовим актом Кабінету Міністрів України. Зазначає, що твердження інспектора патрульної поліції про наявність ознак сп`яніння є надуманим та таким, що спростовується відеозаписом наявним у матеріалах справи. Разом з тим з відеозапису нагрудних камер поліцейського не вбачається у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, передбачених п. 4 Розділу 1 Інструкції, а також перевірки на предмет наявності таких ознак. При цьому, апелянт звертає увагу про те, що ОСОБА_1 протягом усього спілкування із працівниками поліції, поводив себе спокійно, координація рухів та мови у нього не порушена, пальці рук його не тремтять та має природній вигляд. Виходячи з цього, пропозиція інспектора патрульної поліції до ОСОБА_1 про проходження огляду на стан сп`яніння є безпідставною, незаконною та необгрунтованою, а також не відповідає встановленому законом порядку, що у свою чергу свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП. Вважає, що працівники патрульної поліції фактично спровокували ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, схиливши його до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, такі обставини свідчать про порушення ЗУ «Про національну поліцію» та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також недопустимість доказів, якими обґрунтовано винуватість ОСОБА_1 . Вказує, що відмова від проходження огляду в установленому законом порядку є адміністративним правопорушенням, а тому будь-які роз`яснення щодо того, що це право передбачене законом, є психологічною маніпуляцією, застосування якої свідчить про провокацію вчинення адміністративного правопорушення та виключає можливість притягнення особи до відповідальності. Апелянт вважає, що неспроможність окремого екіпажу патрульної поліції провести огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки не повинна бути покладена провину ОСОБА_1 . Стверджує, що направлення на огляд водія, яке міститься в матеріалах справи не складалось працівниками патрульної поліції у присутності ОСОБА_1 , оскільки його складання не зафіксоване на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських, а також на відео відсутній факт ознайомлення ОСОБА_1 з його змістом. Крім того, у відповідній графі направлення міститься підпис посадової особи патрульної поліції про доставлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я, що виключає можливість складання протоколу про відмову від проходження огляду в закладі охорони здоров`я. Вважає, що докази, які наявні матеріалах справи є недопустимими, проте суд першої інстанції даних обставин не врахував, що свідчить про незаконність постанови суду першої інстанції та неприпустимість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі недопустимих доказів.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників, перевіривши доводи апеляційної скарги, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається. Як встановлено судом першої інстанції 27.07.2024 року о 20:40 год. В. Києві по вул. Дніпровська набережна, 28 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп*яніння, а саме зіниці очей не реагували на подразник світла, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп*яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП виходячи з даних протоколу про адміністративнеправопорушеннясерії ААД № 967043 від 27.07.2024, направлення на огляд, розписки, постанови від 27.07.24р. та відеозапису події. Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для проходження огляду та провокації відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп*яніння були предметом розгляду суду першої інстанції, який зазначив, що працівники поліції обгрунтовано та за наявності підстав пропонували ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі лікаря-нарколога. Проаналізувавши відеозапис події суд першої інстанції не встановив будь-яких дій, висловлювань, тощо, які б свідчили про провокацію чи схилення працівниками поліції водія до відмови від проходження на стан сп*яніння. Окрім того, суд першої інстанції вірно зазначив що медична довідка від 29.07.24 щодо відсутності наркотичних засобів в сечі ОСОБА_1 не свідчить про відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки протокол складено не за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп*яніння, а за відмову від проходження огляду на стан сп*яніння. З зазначеними висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Отже, місцевий суд відповідно до ст. 280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають при розгляді даної справи щодо ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому посилання апелянта на те, що судом не забезпечено всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, є надуманими, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції надав правильну оцінку зібраним доказам та прийняв обґрунтоване рішення, з яким погоджується апеляційний суд та підстав для скасування якого за апеляційними доводами не вбачається. З урахуванням наведеного висновки суду першої інстанції є вмотивованими та підстав для скасування судового рішення за апеляційними доводами не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Гармаша Михайла Юрійовича залишити без задоволення. Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 27 вересня 2024 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін. Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.С. Яковлева