Справа№ 953/1116/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2024 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Бородіна Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 126 КУпАП,-

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 02.02.2024 серії ААД №606856, 02.02.2024 року о 12 год. 15 хв. в м. Харків по вул. Академіка Проскури, 3В, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21093, р.н. НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» ПДР України. Порушення вчинено повторно протягом року.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі.

Суд дослідивши матеріали, приходить до наступного.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП України передбачено за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті, а саме ч. 4 зазначеної статті передбачено керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі постанови Київського районного суду м. Харкова від 02.12.2022, яка набрала законної сили 13.12.2022, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн., з одночасним позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік. Тобто, датою, до якої ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортним засобом згідно вказаної постанови є 13.12.2023р. включно.

При цьому, як вбачається з вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21093, р.н. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом 02.02.2024.

Відповідно до ч.ч.6,7 розділу ХІІ Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, затвердженої наказом МВС 07.12.2009 №515 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 22.05.2020 №408, повернення посвідчень водія особам, позбавленим права на керування транспортними засобами (крім осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення), здійснюється після складання теоретичного і практичного іспитів на право керування транспортними засобами всіх категорій, зазначених у посвідченні водія, що повертається. Особам, позбавленим права на керування транспортними засобами за керування такими засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, посвідчення водія повертається після обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складання теоретичного і практичного іспитів з урахуванням вимог пункту 6 цього розділу.

Разом з тим, доказів про те, чи було ОСОБА_1 повернуто посвідчення водія на право керування транспортними засоби відповідно до вищевказаної інструкції матеріали справи не містять.

Згідно п. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року N 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція є нормами прямої дії, а згідно ч.2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення встановив, що доказів скоєння 02.02.2024 ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, окрім протоколу про адміністративне правопорушення до суду не надано, оскільки на підставі постанови суду останній був позбавлений права керування транспортним засобом до 13.12.2023 включно.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не є достатнім та беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцію, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Верховним Судом України визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14).

З огляду на вищевикладене, повертаю вказану справу про адміністративне правопорушення на доопрацювання для усунення наявних недоліків, оскільки наявність зазначених вище недоліків перешкоджає суду, у відповідності з ст. 245 КпАП України, розглянути даний адміністративний матеріал своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно та з`ясувати усі обставини справи.

Керуючись статями ч. 5 ст.126, 276, 172-13, 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

постановив:

Повернути на доопрацювання до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП для усунення зазначених недоліків.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Бородіна Н.М.