Дата документу 11.10.2024
Справа № 501/3644/24
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2024 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді Яковця Є.О.,
захисника адвоката Жовтої А. С. (ВКЗ),
розглянувши матеріали, що надійшли з ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області про притягнення до відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
17 серпня 2024 року о 09:25 год водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Радісній, 11, в м. Чорноморську Одеського району Одеської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, та в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Dr?ger» та в медичному закладі відмовився.
З цих підстав відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 113314 від 17 серпня 2024 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 , який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, поважної причини своєї неявки суду не повідомив.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Жовта А. С. в судовому засіданні повідомила про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_1 .
Враховуючи що за змістом ч. 2 ст. 268 КУпАП, у цій справі присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, судом прийнято рішення про продовження розгляду справи без участі ОСОБА_1 .
Крім того, захисник Зачепіло З.Я. надала суду письмові пояснення, в яких обґрунтовує відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на таке:
1)працівники поліції безпідставно зупинили автомобіль Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 ;
2)на відеозаписі не зафіксована первинна зупинка транспортного засобу, яка здійсненна іншим працівником поліції, ніж той, що склав протокол про адміністративне правопорушення, а відеофіксація ведеться після того, як ОСОБА_1 перепаркував автомобіль;
3)у ОСОБА_1 відсутні зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки сп`яніння, тому що: він хвилювався; тремтіння пальців рук пов`язане із пошкодженням пальців правої руки, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №10/4191 від 16 квітня 2010 року; 17 серпня 2024 року ОСОБА_1 хворів грипом (ГРВІ), що супроводжувалось головним болем, нежиттю, зудом в очах, та з відеозаписів чітко видно, що у водія поведінка адекватна, мова зрозуміла, чітка, тобто у працівників поліції не було достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції з подальшим пропонуванням проходити відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння. Аналогічний висновок міститься у постанові Іваничівського районного суду Волинської області від 03 липня 2024 року справ №156/482/24. Працівники поліції віднеслися формально до виявлення у ОСОБА_1 ознак сп`яніння та склали протокол для підвищення «показників».
4) ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме Драгеру (який йому не показували разом з документами та сертифікатом на нього) та проходження медичного огляду у лікарні, оскільки в спілкуванні з працівниками поліції до почату відеофіксації водія переконували, що у разі підписання протоколу авто буде конфісковане та доставлене на арештмайданчик, а водійське посвідчення ОСОБА_1 вилучене. ОСОБА_1 відчував постійний тиск зі сторони поліції на підписання протоколу або на сплату штрафу у сумі (17 тис. грн) поліції. ОСОБА_1 підписав протокол оскільки він не мав наміру домовлятися з поліцією.
5) ОСОБА_1 після того, як склали відносно нього протокол звернувся до медичного центру КНП «ООМЦПЗ» ООР, що зайняло деякий час, оскільки він не місцевий, та після проходження огляду йому видано висновок лікаря, що у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння не виявлено.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Жовта А. С. в судовому засіданні, просила закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 , посилаючись на ті ж обставини, що і захисник ОСОБА_2 у своїх письмових поясненнях.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.
Відповідно до п. 6 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735) огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
Відповідно до п. 2 ст. 8 Конвенції органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Таке втручання означає порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не було передбачено законом і не мало мети або цілей, які є правомірними відповідно до п. 2 ст. 8 Конвенції, та не було необхідним у демократичному суспільстві для здійснення зазначеної мети або цілей.
Аналізуючи за критеріями трьохскладового тесту дії працівників поліції на відповідність ст. 8 Конвенції, суд звертає увагу, що законодавством України дозволене втручання у приватне життя у виді проходження огляду особи, яка керує транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції із застосуванням спеціальних технічних засобів або лікарями в закладах охорони здоров`я, воно здійснювалось «згідно із законом»; за другим критерієм, «законність цілей втручання» шляхом перевірки водія на стан сп`яніння обґрунтовується інтересами громадської безпеки на дорогах, для запобігання злочинам в цієї сфері, для захисту здоров`я, моралі, прав і свобод інших осіб, учасників дорожнього руху; за третім критерієм («втручання повинно бути необхідним у демократичному суспільстві») воно обґрунтовано нагальною соціальною потребою боротьби з керуванням транспортними засобами у стані сп`яніння.
З огляду на створення у суспільстві стану моральної нетерпимості до осіб, які керують транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, та негативного впливу таких правопорушень на рівень кількості ДТП зі смертельними наслідками, суд вважає, що таке втручання у приватне життя особи, яка керує транспортним засобом, не порушує ст. 8 Конвенції.
Суд звертає увагу, що право працівника поліції щодо перевірки водія на стан сп`яніння або направлення його на медичний огляд до закладу охорони здоров`я не є абсолютним, а недопустимість свавілля щодо втручання у приватне життя забезпечується вимогою наявності підстав (запах алкоголю з ротової порожнини, суб`єктивна оцінка поліцейського, яка підлягає перевірці у встановленому порядку) та можливістю водія відмовитися від проходження відповідних оглядів, з наслідками передбаченими діючим законодавством.
Таким чином, негативний обов`язок Держави, згідно з яким державні органи та посадовці не повинні втручатися в приватне та/або сімейне життя особи, за винятком ситуацій, в яких таке втручання виправдовується положеннями частини 2 статті 8 Конвенції у даному випадку дотримано.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, підтверджується наданими суду доказами:
протоколом про адміністративне правопорушення;
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, та наявний особистий підпис ОСОБА_1 про відмову від проходження огляду за допомогою алкотестера «Dr?ger»;
направленням на огляд водія транспортного засобу від 17 серпня 2024 року о 09:25 год, в якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, та наявний особистий підпис ОСОБА_1 про відмову від проходження огляду за допомогою алкотестера «Dr?ger» та у медичному закладі;
довідкою про наявність у ОСОБА_1 діючого посвідчення водія;
витягом з бази МВС щодо фіксації складання протоколу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП;
оптичним диском з п`ятьма відеозаписами на яких зафіксовані наступні обставини:
-працівник поліції зупиняє транспортний засіб автомобіль Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 17 серпня 2024 року 09:24 год;
-працівник поліції роз`яснює водію ОСОБА_1 його права, передбачені ст. ст. 59, 63 Конституції України, та ОСОБА_1 представляється та повідомляє куди він направляється;
-працівник поліції повідомляє про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, яке чути на відстані, почервоніння очей та тремтіння пальців рук ( ОСОБА_1 піднімає ліву руку, видно тремтіння пальців), проти чого ОСОБА_1 не заперечує, та у зв`язку із наявністю даних ознак, працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння: за допомогою алкотестера «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу або у лікаря-нарколога в медичному закладі, а також наслідки відмови від проходження запропонованого огляду, а саме, що відносно нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;
-ОСОБА_1 повідомляє працівнику поліції, що він вживав алкогольні напої позавчора;
-працівник поліції пропонує пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер», на що останній відмовляється, після чого йому пропонується проїхати до лікаря-нарколога в медичний заклад, на що ОСОБА_1 також відмовляється;
-працівник поліції повторно пояснює ОСОБА_1 , що у разі його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, щодо нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП - відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 не заперечує, та працівник поліції запрошує ОСОБА_1 до автомобіля поліції для складання адміністративних матеріалів;
-в автомобілі поліції працівник роз`яснює ОСОБА_1 положення ст. 268 КУпАП.
другий, третій, четвертий та п`ятий відеозаписи:
-зафіксовано процес складання матеріалів: протоколу, акту, направлення, зокрема на четвертому та п`ятому відеозаписах працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 , які документи оформлені, та ОСОБА_1 власноруч проставляє свої підписи в даних документах;
-на п`ятому відеозаписі працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 що його відсторонено від керування, з`ясовує можливість передання керування іншій особі, та у зв`язку із відсутністю такої особи, повідомляє останнього про необхідність залишення автомобіля до повного витверезіння та можливість його забрати у інші законні способи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є буд-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Суд вважає, що переглянутий відеозапис цілком відповідає визначенню доказу, наданому статтею 251 КУпАП, а саме - показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Суд вважає, що даний відеозапис цілком відображує дії працівника поліції, які відповідають як вимогам КУпАП, так і Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При цьому суд зауважує, що дані відеозаписи в повній мірі спростовують позицію сторони захисту, щодо відсутності ознак сп`яніння.
Зокрема в письмових поясненнях захисник Зачепіло З. Я. та в поясненнях, що надані у судовому засіданні, захисник Жовта А. С., посилаються на те, що у ОСОБА_1 травмована права кисть руки, водночас на відеозаписі зафіксовано тремтіння лівої кісті рук, яка не травмована. Крім того, ОСОБА_1 впродовж усього відеозапису жодного разу не заперечував проти дій працівників поліції. Зокрема, він не повідомляв про незаконність їх дій, не вимагав у працівника поліції сертифікат до запропонованого алкотестера «Драгер», а також не повідомляв, що він хворіє, має травми чи про інші обставини, які б пояснили наявність у нього ознак сп`яніння. При цьому, із долучених до матеріалів справи виписок з лікарні вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до лікаря лише 20 серпня 2024 року, тобто через три дні після події.
Також суд критично відноситься до заяв сторони захисту щодо постійного тиску з боку працівників поліції, оскільки дані обставини не зафіксовані на відеозаписі, а також відсутні будь-які докази звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів щодо нібито незаконних дій працівників поліції, неправомірні дії працівників поліції на відеозаписах також відсутні.
Крім того, згідно з п. 9 розділу 2 Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
У зв`язку із цим суд критично відноситься до долученого стороною захисту висновку КНП «ООМЦПЗ» ООР №002598 від 17 серпня 2024 року, який складено о 16:15 год, з підстав того, що огляд в даному закладі проведено більш ніж через 6 годин після того, як ОСОБА_1 зупинено працівниками поліції (а саме: 17 серпня 2024 року о 09:24 год) та виявлено підстави для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Загалом, письмові пояснення захисника ОСОБА_2 та усні пояснення захисника Жовтої А. С. не спростовують докази винуватості ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи.
Отримання особою права керування транспортним засобом презюмує знання нормативних актів, якими регулюються питання дорожнього руху та поведінки водіїв під час керування транспортними засобами, вимоги щодо водіїв транспортних засобів, наслідки їх порушення та відповідальність.
Посилання сторони захисту на постанову Іванівського районного суду Волинської області від 03 липня 2024 року (справа №156/482/24) є безпідставним, оскільки зазначений суд закрив справу про адміністративне правопорушення щодо особи, у зв`язку з тим, що обставини правопорушення, які були зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, були спростовані наявним у справі відеозаписом.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю. (п. 2, 3 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію»).
Відповідно до п. 5 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 р. N 1456, право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року N 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжено і який діє на даний час.
Згідно з п. 5, 7 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: - запроваджувати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантську годину (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень), а також встановлювати спеціальний режим світлового та інших видів маскування; - перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.
Суд вважає, що працівники поліції діяли в межах повноважень та у спосіб, встановлені Законом України «Про національну поліцію» та Законом України "Про правовий режим воєнного стану", з дотриманням вимог Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану.
Таким чином, зупинивши транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 у період дії правового режиму воєнного стану, працівники поліції діяли у межах повноважень, визначених чинним законодавством.
Оцінивши перелічені докази у їх сукупності та дослідивши обставини даної справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
При цьому, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований, зокрема, у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України».
Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
Оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» вчинив зазначене адміністративне правопорушення.
Враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, суд вважає наявними підстави для застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення з порушника також підлягає стягненню судовий збір.
Оскільки суд накладає адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , то з нього також підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 30, 33, 130, 283, 284 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Постанова підлягає виконанню протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суддя