Справа № 456/2035/24 Головуючий у 1 інстанції: Бораковський В.М.
Провадження № 33/811/1384/24 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю особи, яка притягається до адміністративної ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної ОСОБА_1 на постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 липня 2024 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 копійок.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 , 02.04.2024, о 00 год 30 хв, в с.Гайдучина, Стрийського району (а/д Т1409), керував транспортним засобом автомобілем «Opel Zafira», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, сухість порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці, блідість обличчя. Приїхавши в ВП «ЛІЛ ТМО СМОЛ» водій уникав від проходження огляду, протягом двох годин не надав біоматеріал для проведення тесту. Дана подія зафіксована на нагрудну бодікамеру 1836, 1831. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскаржувану постанову судді скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі з підстав встановлених п. 1 ст. 247 КУпАП.

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що в судовому засіданні постанову судом не надано, а повідомлено, що про результат розгляду буде повідомлено захисника пізніше, розписку про отримання постанови не писав, а саму постанову отримав з ЄДРСР 31.07.2024 року.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що суд не надіслав на адресу ОСОБА_1 постанови у справі та не повідомив про результат розгляду даної справи; суд прийняв необґрунтоване рішення, яке суперечить нормам закону, інкримінувавши ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, яке насправді він не вчиняв та матеріали адміністративного протоколу не доводять склад даного правопорушення; суд самостійно ініціював зібрання доказів у справі та виклик свідків в судове засідання, а не виключно за клопотанням осіб, які беруть участь у справі; суд не взяв до уваги медичні висновки ОСОБА_1 про те, що йому було проведено операцію на очі, та інші документи, які об`єктивно свідчать про стан його здоров`я.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що така підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи вирішуючи дану справу, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги зазначених вище норм, та положень ст.ст. 245, 252 КУПАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Так, відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обґрунтовуючи своє рішення в частині винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення, суддя місцевого суду послався на протокол про адміністративне правопорушення, направлення до закладу охорони здоров`я, рапорт працівника поліції, відеозапис події та інші матеріали справи.

Так, як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 752880 від 02.04.2024, ОСОБА_1 , 02.04.2024 о 00 год 30 хв, в с. Гайдучина, Стрийського району (а/д Т1409), керував транспортним засобом «Opel Zafira», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, сухість порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці, блідість обличчя. Приїхавши в ВП «ЛІЛ ТМО СМОЛ» водій уникав від проходження огляду, протягом двох годин не надав біоматеріал для проведення тесту. Дана подія зафіксована на нагрудну бодікамеру 1836, 1831. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з цим, у ході апеляційного розгляду справи встановлено, що відомості, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи та не узгоджується з доданими до нього матеріалами.

В судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП заперечив, пояснив, що наркотичних засобів та алкоголю не вживав, приїхавши на огляд до медичного закладу випив більше 3 літрів води, яку придбав в аптеці, однак через хвилювання одразу не зміг надати біологічний матеріал для проведення обстеження на стан наркотичного сп`яніння, в зв`язку з чим останній постійно перебував в лікарні з метою здачі біоматеріалу, та в подальшому таки здав сечу, такий огляд був проведений за допомогою тесту на виявлення наркотичних речовин, результат тесту негативний. Окрім цього, повідомив, що він має захворювання очей, носить контактні лінзи. Також зауважив, що в цей вечір працював з болгаркою, що викликало почервоніння очей.

Так, відповідно до листа ВП «ЛІЛ ТМО СМОЛ» № 473 від 29 травня 2024 року надісланого на запит № 339 від 28.05.2024 адвоката Івануси М.І. , у якому повідомлено про те, що громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було доставлено працівниками поліції у ВН(е) МД ВП «Лікарня інтенсивного лікування» КНП «ТМО «СМОЛ» 02.04.2024 з приводу підозри на наркотичне сп`яніння. Черговим лікарем о 03.30 год було проведено комбінований тест на наркотики «wondfo» №10, тест негативний. Результати огляду зареєстровані черговим лікарем в амбулаторному журналі під № 1514 від 02.02.2024.

Як слідує з відеозапису події (а.с.7), ОСОБА_1 з моменту зупинки транспортного засобу жодного разу не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння, останній був доставлений в медичний заклад для проходження такого огляду. Перебуваючи у медичному закладі неодноразово намагався здати сечу для проведення лабораторного дослідження, але не зміг, посилаючись на відсутність фізіологічного бажання. При цьому, в закладі охорони здоров`я вживав всіх заходів для здачі біологічного матеріалу та неодноразово пропонував взяти в нього будь який інший матеріал (слину, кров). Дослідження інших видів біологічного середовища з метою встановлення сп`яніння ОСОБА_1 не пропонувалось, хоча згідно відеозапису останній пропонував надати для дослідження кров або інший матеріал.

Зазначене свідчить про порушення працівниками медичного закладу п. 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто працівники медичного закладу при з`ясуванні стану особи не виконали вимог п.12 Інструкції, і обмежилися тільки неможливістю особи через фізіологічний стан надати один із видів зразків.

Неможливість надання обстежуваною особою одних зразків біологічного середовища для з`ясування стану наркотичного сп`яніння без пропозиції йому надати інші зразки, в тому числі аналіз крові, не може вважатися відмовою особи від виконання вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Крім того, допитані в судовому засіданні першої інстанції свідки черговий лікар ОСОБА_2 та медична сестра ОСОБА_3 ствердили, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Окрім цього, як слідує з п.4 вищевказаної Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Натомість в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 752880 від 02.04.2024 (а.с.2) зазначено, що зіниці очей не реагують на світло, сухість порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці, зміна забарвлення шкіри обличчя.

Крім того, як вбачається з відеозапису події, ОСОБА_1 відповідає на питання працівників поліції чітко, виразно, поведінка його адекватна та відповідає обстановці, не відмовляється від проходження огляду.

При цьому, ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що має захворювання очей, а також у своїх поясненнях (а.с.4) зазначив про таке, що підтверджується також зокрема долученими до матеріалів справи довідками.

Щодо інших відомостей наявних у матеріалах справи, то такі у своїй сукупності не дають підстав вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП також визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

З огляду на те, що в матеріалах справи не містяться жодного іншого належного й допустимого доказу на підтвердження поза розумним сумнівом факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, всі сумніви щодо доведеності вини останнього тлумачаться на його користь.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю складу цього адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 липня 2024 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задоволити.

Постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 липня 2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КупАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук