ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2024Справа №607/20159/24

11 жовтня 2024 року м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2

за ч. 3 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №279948 від 11 вересня 2024 року, 28 серпня 2024 року близько 11 год 42 хв. громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора», що по вул. Київська, 11А у м. Тернопіль, таємно викрав з полиці товарно-матеріальні цінності, а саме сік у скляній пляшці «Тигреня» в кількості дві штуки на суму 44 грн, чіпси картопляні вартістю 139 грн, батончик вафельний глазурований вартістю 11 грн, батончик шоколадний в кількості 3 штуки на суму 51 грн, батончик глазурований вартістю 9 грн та батончик протеїновий глазурований в кількості 17 штук на суму 180 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав. Вказав, що дій зазначених у протоколі він не вчиняв. Письмові пояснення від 11 вересня 2024 року він не заповнював, поставив відповідну відмітку на вимогу працівника поліції, а тому зміст вказаних пояснень йому невідомий. Посилаючись на відсутність належних та достатніх доказів на підтвердження обставин викладених у протоколі, просив закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Положеннями ч. 3 ст. 51 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян та вказані дії вчинені стосовно майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, вчинені особою, яку протягом року вже було піддано адміністративному стягненню за вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті.

Згідно з вимогами ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол, у якому, відповідно до ст. 256 цього кодексу, зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №279948 від 11 вересня 2024 року, ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він 28 серпня 2024 року близько 11 год 42 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора», що по вул. Київська, 11А у м. Тернопіль, таємно викрав з полиці товарно-матеріальні цінності, а саме сік у скляній пляшці «Тигреня» в кількості дві штуки на суму 44 грн, чіпси картопляні вартістю 139 грн, батончик вафельний глазурований вартістю 11 грн, батончик шоколадний в кількості 3 штуки на суму 51 грн, батончик глазурований вартістю 9 грн та батончик протеїновий глазурований в кількості 17 штук на суму 180 грн.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі працівниками поліції долучено:

-письмову заяву посадової особи ТОВ «Вигідна покупка» ОСОБА_2 від 30 серпня 2024 року, згідно з якою останній повідомив, що працівниками магазину ТМ «Аврора», що по вул. Київська, 11А у м. Тернопіль було виявлено факт крадіжки товарів магазину, вчиненої 28 серпня 2024 року близько 11 год 42 хв. особою, яка схожа на ОСОБА_1 . Загальна сума збитків становить 434 грн;

-попередній перелік товарів магазину А-769 Тернопіль, в якому наведено перелік товарів, які вкрадено 28 серпня 2024 року;

-письмові пояснення ОСОБА_1 від 11 вересня 2024 року;

-електронний рапорт працівника поліції від 30 серпня 2024 року;

-постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Будь-які інші докази до матеріалів справи не долучено.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Висновок суду про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив обставини викладені у протоколі. Вказав, що дій зазначених у протоколі він не вчиняв. Письмові пояснення від 11 вересня 2024 року він не заповнював, поставив відповідну відмітку на вимогу працівника поліції, а тому зміст вказаних пояснень йому невідомий. Посилаючись на наведене, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд не приймає до уваги долучений до матеріалів справи електронний рапорт працівника поліції, як належний та допустимий доказ, оскільки рапорт - це письмове офіційне повідомлення про що-небудь вищій інстанції, керівництву, в якому стисло, але докладно викладена суть якої-небудь справи, тобто є внутрішнім службовим документом в спілкуванні між працівниками поліції.

Суд відхиляє наявні в матеріалах справи письмові пояснення ОСОБА_1 від 11 вересня 2024 року, оскільки останній в судовому засіданні спростував їх зміст та вказав, що не заповнював останні, поставив відповідну відмітку про ознайомлення на вимогу працівника поліції.

Наявна в матеріалах справи письмова заява посадової особи ТОВ «Вигідна покупка» ОСОБА_2 від 30 серпня 2024 року не підтверджує обставин, викладених у протоколі, зокрема щодо здійснення таємного викрадення чужого майна саме громадянином ОСОБА_1 , оскільки зі змісту вказаної заяви вбачається, що в них йдеться про викрадення майна 28 серпня 2024 року особою, яка лише схожа на останнього.

Постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 травня 2024 року свідчить лише про факт притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 КУпАП та не підтверджує факту здійснення останнім 28 серпня 2024 року таємного викрадення чужого майна.

Протокол про адміністративне правопорушення, без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Інших доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, зазначеного в протоколі, в матеріалах справи немає.

Таким чином, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які в їх сукупності та взаємозв`язку доводили б вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП, а будь-які сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до висновку про те, що наявні у справі докази вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП, не є переконливими і достатніми, а тому приходить до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 51 КУпАП.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 51, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 51 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя І.М. Черніцька