П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2024 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення що надійшла із НОМЕР_1 прикордонний загін ЗхРУ ДПСУ відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст. 204-1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №144323 від 28 вересня 2024 року складеного заступником начальника відділення інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з персоналу лейтенант ОСОБА_2 , вбачається, що:

ОСОБА_1 , о 16 год. 10 хв. 28 вересня 2024 року був виявлений та затриманий на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Ужгородський район, є. Кам`яниця прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку 235 прикордонного знаку на відстані 2500 метрів до ДК за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза межами пунктів пропуску, спільно з громадянином України ОСОБА_3 . Своїми діями порушив вимоги ст.. 9 ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 р., за що відповідальність передбачена ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, смс з електронною повісткою доставлено на його мобільний номер телефону в додатку «Viber», він повідомлений про те, що розгляд справи відбудеться в Ужгородському міськрайонному суді, інформація щодо стадії розгляду справи розміщена на сайті суду, матеріали справи містять заяву про розгляд справи без його участі. Також у заяві вказано, що свою вину він визнає.

З огляду на вказане вважаю за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 204-1 КУпАП, передбачено відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади .

Частиною 2 вказаної норми передбачено адмінвідповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті .

Згідно ст.9 Закону України Про Державний кордон України перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Згідно п.6 ч.1 ст.8 Закону України Про правовий режим воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, як встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення у вину ОСОБА_1 ставиться те, що він о 16 год. 10 хв. 28 вересня 2024 року був виявлений та затриманий на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Ужгородський район, є. Кам`яниця прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку 235 прикордонного знаку на відстані 2500 метрів до ДК за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, поза межами пунктів пропуску, спільно з громадянином України ОСОБА_3 . Своїми діями порушив вимоги ст.. 9 т а 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 р., за що відповідальність передбачена ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

У заяві що міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 , вину визнає, та просить справу розглядати за його відсутності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Таким чином, протокол складено відповідно до 256 КУпАП, оскільки у ньому наявні всі необхідні обов`язкові дані та реквізити.

Враховуючи положення ст.ст. 280, 251,255 КУпАП, вважаю, що дії ОСОБА_1 , за ч.2 ст. 204-1 КУпАП, кваліфіковано вірно, а саме він вчинив спробу незаконного перетину ДКУ поза пунктами пропуску в пішому порядку у складі груп осіб.

Вина останнього у вчиненні правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення; протоколом про адміністративне затримання; його письмовими поясненнями.

На переконання суду, наявні у справі докази є належними, достатніми, послідовними, взаємоузгодженими та у своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028,00 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 36, 40-1, ч.2 ст. 204-1, ст.ст. 245, 283-285, 287-291 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень) 60 коп.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Відповідно до ч.1 ст. 307 та ч.2 ст. 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош