КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа: № 362/3735/23 Головуючий у суді першої інстанції: Сухарева О.В.
Провадження № 33/824/1631/2024 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Балацька Г.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 рокум. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участю:

особи, стосовно якої складено протокол про

адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 ,

захисника, -Ничик А.В.

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, що міститься в апеляційній скарзі, та апеляційну скаргу на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2023 року стосовно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановою суду визнано доведеним те, що 16.06.2023 о 10 год. 45 хв. в Київській області в смт Глеваха пр вул. Б. Хмельницького, 51 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "VOLKSWAGEN LT", д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога відмовився.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 першочергово поставив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, який пропущений з поважних причин.

Щодо постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.11.2023 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, просить скасувати та закрити провадження по справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 вказує, що адміністративні матеріали складено з порушенням, а саме з відсутністю належних доказів.

Вказує ОСОБА_1 на те, що долучений до матеріалів справи диск відеофіксації подій не є належним.

Окрім того, ОСОБА_1 не пропонували працівники поліції пройти огляд в закладі охорони здоров`я, також не зрозуміло на який саме носій інформації записано відеозапис, а тому він не може бути використаний як доказ, оскільки фіксування подій повинно проводитися з моменту зупинки транспортного засобу та до кінця розгляду справи працівниками поліції.

Водночас, відеозапис повинен бути безперервним, що в даному випадку зроблено не було, тому він є неповним, що є порушенням Закону України "Про Національну поліцію" та наказу № 100 Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016. Порушення Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 102, зареєстрованої в МЮ України від 11.01.2019 № 28/3299 (далі-Інструкція), зокрема порушення п. 5 розділу ІІ Інструкції, де зазначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення.

Таким чином, долучений відеофайл не підтверджує всіх обставин, тому неможливо стверджувати, що працівниками поліції було дотримано всіх вимог Інструкції та Закону, зокрема не відомо чи керувала особа взагалі транспортним засобом, на відео цих обставин не зазначено, воно починається з спілкування поліцейського з особами та не відомо чи було попереджено особу про фіксацію.

Не зафіксовано і самої події, яка вказана у протоколі, з відео не зрозуміло хто був водієм та чи взагалі рухався автомобіль, а працівниками поліції не було задокументовано та не доведено факт порушення водієм положень ПДР України.

Протокол про адміністративне правопорушення не є належним доказом, що свідчить про винуватість особи, направлення, долучене до матеріалів справи, є недопустимим доказом, оскільки його не було вручено ОСОБА_1 , що також не зафіксовано і на відеозаписі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Ничик А.В. та ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги про скасування постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.11.2023, перевіривши матеріали справи, дослідивши апеляційну скаргу, переглянувши диск з відеозаписом досліджуваних подій, слід дійти наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10-ти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про повернення цього строку.

З досліджуваного вбачається, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, оскільки ОСОБА_1 та його захисником не було вчасно отримано копію постанову суду першої інстанції.

В матеріалах справи не міститься інформація щодо направлення або вручення копії рішення учасникам судового провадження, а тому вказаним, слід дійти висновку про можливість поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28.11.2023.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Апеляційний суд переглядає справу в межах обставин, що викладені у протоколі//протоколах про адміністративні правопорушення, визнані судом доведеними, за доводами апеляційної скарги, підтриманими у суді апеляційної інстанції, як указано в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом першої інстанції дотримано вказаних вимог закону під час розгляду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення, складеним стосовно ОСОБА_1 , винність якого у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України за обставин, викладених в постанові, підтверджується дослідженими і оціненими у сукупності доказами в справі.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 33785 від 16.06.2023 про те, що в цей день о 10 год. 45 хв., в Київській області в смт. Глеваха, вул. Б.Хмельницького, 51 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "VOLKSWAGEN LT", д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, координації рухів.

Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога відмовився.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений, в силу ст. 255 КУпАП, уповноваженою на те особою, а саме - інспектором СРПП ВПҐЗ Фастівського РУП лейтенантом поліції Яненко Н.Д.

Також матеріали справи містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.06.2023 (а.п. 2).

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається повне дотримання працівниками поліції вимог інструкції щодо проведення огляду на стан сп`яніння з використанням технічних засобів.

В суді апеляційної інстанції захисник Ничик А.В. та ОСОБА_1 підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі та пояснили, що всього в транспортному засобі "VOLKSWAGEN LT", д.н.з. НОМЕР_1 , перебувало чотири особи, даний автомобіль є робочим, так вони їздили на роботу, всього в транспортному засобі п'ять сидінь: 1-водія, 1-пасажирське біля водія, 3-пасажирські ззаду, окремо в судовому засіданні досліджувалась модель та марка автомобіля.

Окрім того Ничик А.В. також зауважила, що відео було відзняте на неналежний засіб фіксування, в той час як працівники поліції мали фіксувати дані події на спеціальну бодікамеру. Також пасажири повідомляли працівників поліції, що ОСОБА_1 не перебував за кермом транспортного засобу, проте на відео це не було зафіксовано.

На запитання судді чому ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, останній не надав жодної відповіді.

Дослідивши відео, що надійшло на запит суду, оскільки долучений до справи відеозапис виявився пошкодженим, вбачається, що під час огляду речей ОСОБА_1 працівником поліції було роз`яснено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з порушенням ПДР України, а саме: керував транспортним засобом з не пристебнутим паском безпеки, не зупинився перед знаком "Проїзд без зупинки заборонено".

Працівник поліції також говорить одному з пасажирів про те, що він не мав перебувати в транспортному засобі, оскільки він не обладнаний для великої кількості людей.

На запитання працівника поліції чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом "VOLKSWAGEN LT", д.н.з. НОМЕР_1 , останній погодився, а на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння в медичному закладі в лікаря-нарколога ОСОБА_1 відмовився та сказав, що розуміє наслідки відмови від огляд на стан наркотичного сп'яніння.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вищевказаний відеозапис було зроблено інспекторами патрульної поліції, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення за допомогою наявних технічних засобів.

Зафіксовані відеозаписами обставини стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи про те, що долучені до матеріалів справи відеозаписи не можуть бути визнані належним та допустимим доказом.

Стосовно доводів захисника під час апеляційного розгляду про недотримання працівниками поліції безперервності відеозапису усіх обставин даної події, то зазначений факт не спростовує обґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки підтверджується вищенаведеними доказами.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, є голослівними, оскільки згідно відеозапису ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом, а тому не заслуговують на увагу.

Щодо доводів сторони захисту та ОСОБА_1 в частині незаконної зупинки, то такі доводи є безпідставними, адже Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні»" в Україні запроваджено воєнний стан, відповідно до якого встановлюються такі заходи правового режиму воєнного стану: у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежуються свобода пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів, перевірка у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документів у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Загальний порядок перевірки особистих документів, огляду авто, речей та багажу під час воєнного стану визначений Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1456 "Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану".

Вищезгаданим документом закріплене право на проведення перевірки документів, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян для посадових осіб органів Нацполіції, СБУ, Нацгвардії, Держприкордонслужби, Збройних Сил України, які визначені в наказі коменданта. Під час перевірки представники силових структур мають право вимагати пред`явлення документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, зокрема в разі якщо існує достатньо підстав вважати, що громадянин вчинив або має намір вчинити правопорушення.

Щодо тверджень ОСОБА_1 про порушення процедури огляду на стан сп'яніння то вони жодним чином не спростовують правильність висновку судді щодо винуватості останнього в порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, окрім того на відеозаписі сам ОСОБА_1 вказав, що розуміє наслідки відмови від проходження огляду.

За наведеним, в сукупності, на переконання суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов до ґрунтовного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

Не вказала на такі обставини, щоб заслуговували на увагу, і сторона захисту.

Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП - відповідає меті адміністративного стягнення та загальним засадам його накладення у відповідності до положень ст. 23 КУпАП.

У рішенні по справі "О?Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вкотре законодавством України посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що покладає на водіїв і додаткові зобов`язання під час дії воєнного стану, введеного з 24.02.2022 на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", що набрав чинності одночасно з набранням чинності Закону України "Про затвердження Указу Президента "Про введення воєнного стану в Україні" № 2102-ІХ від 24.02.2022, з подальшим його продовженням.

А тому, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, встановлених судом, буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що є ефективним.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За наведеним, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2023 року щодо нього.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О.Балацька