ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Гордійчук Н.О., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої, за ст. 122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 20.09.2024 о

12 год. 32 хв. в м. Рівне по вул. Академіка Грушевського,12, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Hyundai, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснила зіткнення з транспортним засобом Mercedes, д.н.з. НОМЕР_2 та залишила місце ДТП, чим порушила вимоги

п. 2.10.а ПДР України.

Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ст. 122-4 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилася та не повідомила суд про причини свого неприбуття. Разом із цим, відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ЕПР1 №133224 від 20.09.2024, пояснення ОСОБА_1 , пояснення ОСОБА_2 , суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , залишення місце дорожньо-транспортної пригоди було обумовлено її діями в стані крайньої необхідності, які виникли внаслідок реальної загрози життю та здоров`ю її дітей, які перебували з нею в автомобілі та потребували негайної медичної допомоги у зв`язку із високою температурою тіла та рвотою, тому очікування працівників поліції для оформлення дорожньо-транспортної пригоди могло призвести до значної небезпеки для життя та здоров`я останніх. Окрім того, ОСОБА_1 після проходження дітьми обстеження, повернулася на місце ДТП та машину потерпілого виявлено не було. Мала намір повідомити про ДТП.

Враховуючи зазначене, на ОСОБА_1 не може бути накладене адміністративне стягнення за ст. 122-4 КУпАП, оскільки правопорушення було вчинено в стані крайньої необхідності, тобто своїми діями остання відвертала настання більшої можливої шкоди здоров`ю дітей, які в силу їх стану здоров`я потребували негайної медичної допомоги.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо дії особи вчинені в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 вчинила дії, відповідальність за які передбачена ст. 122-4 КУпАП в стані крайньої необхідності, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9,10,18,33,122-4,280 КУпАП,

п.4 ст. 247 КУпАП,суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити у зв`язку із вчиненням дій у стані крайньої необхідності на підставі п.4 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Н.О. Гордійчук