"23" жовтня 2024 р. Справа № 363/4100/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Рудюк О.Д., розглянувши справу про адміністративне правопорушення яка надійшла від Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

08.08.2024 року о 23 годині 20 хвилин в смт Димер, вул. Шевченка, 108, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ LANOS» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах з роту алкоголю, порушення координації руху та мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився.

03.09.2024 року та 25.09.2024 року в суді ОСОБА_1 не погоджувався зі складеним відносно нього протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП.

25.09.2024 року розгляд справи відкладено для виклику поліцейського ВРПП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції Масляк А.С., та для можливості ОСОБА_1 звернутися за юридичною допомогою.

23.10.2024 року ОСОБА_1 до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду адміністративної справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою яка міститься в матеріалах справи. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 06.09.2024 року ознайомився з матеріалами справи, однак не подав до суду свої письмові пояснення, щодо складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, за ч.3 ст.130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 маючи достатньо часу не скористався своїм правом та не звернувся за юридичною допомогою.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 24.11.2011 року у справі «Загородній проти України», заява №27004/06 суд зазначив, що особа, проти якої висунуті кримінальні обвинувачення, яка не бажає захищатись особисто, повинна бути в змозі скористатись юридичною допомогою за власним вибором (рішення від 16.04.2009 року у справі «Ханжевачкі проти Хорватії» (Hanzevadki v. Croatia), заява №17182/07, п.21).

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Положення ч.2 ст.268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової участі особи в судовому засіданні під час розгляду вказаної категорії справ.

Таким чином, неявка ОСОБА_1 в судове засідання призначене судом не є підставою для відкладення розгляду справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне та повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Частино 1 статті 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.130 КУпАП дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Згідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №285544 від 09.08.2024 року, яким зафіксовано подію, яка сталася 08.08.2024 року о 23 годині 20 хвилин в смт Димер, вул. Шевченка, 108; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ББА №643644 від 09.08.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.08.2024 року, у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах з роту, порушення координації руху та мови; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозаписом з місця події, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку; копією постанови Вишгородського районного суду Київської області від 17.01.2024 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності; копією постанови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23.05.2024 року, якою визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності; копією постанови Московського районного суду м. Харкова від 29.07.2024 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , який тричі протягом року підданий адміністративному стягнення за відмову від проходження огляду на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачено ч.3 ст.130 КУпАП.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, суд приходить до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та застосувати до нього адміністративне стягнення, з позбавленням права керування транспортними засобами на десять років, без конфіскації транспортного засобу, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №285544 вказано, що транспортний засіб «ЗАЗ LANOS» д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_2 , інші докази належності автомобіля саме ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Крім цього, стягненню з ОСОБА_1 підлягає судовий збір, згідно ст.40-1 КпАП України, оскільки останнього притягнуто до адміністративної відповідальності.

Керуючись статтями 23, 33, ч.3 ст.130, 279, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 51 000,00 грн. у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років, без конфіскації транспортного засобу «ЗАЗ LANOS» д.н.з. НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення.

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно ст.308 КпАП України, У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя О.Д.Рудюк