ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/5574/24 Головуючий в 1 інст. Кольц Д.М.
Провадження №33/807/1011/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що згідно відомостей протоколу про адміністративне правопорушення від 27 червня 2024 року серії АА №338839, 27 серпня 2024 року о 14-20 годин в м. Запоріжжя, пр. Соборний біля буд. 92, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на транспортному засобі HYUNDAI ACCENT державний номерний знак НОМЕР_2 проводив господарську діяльність, а саме здійснював перевезення пасажира на комерційній основі без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без одержання ліцензії, або подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, чим порушив вимоги п. 6 ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців», п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про порушенням ним вимог ч. 1 ст. 164 КУпАП, однак не зазначено точних обставин вчинення адміністративного правопорушення, не викладені дані, яким чином він здійснював господарську діяльність, де, кому та коли надавав послуги перевезення. Крім того, відсутня інформація про самостійність, регулярність та

тривалість його діяльності, отримання прибутку від такої діяльності. Відсутні будь-які пояснення понятих та очевидців з приводу здійснення ним господарської діяльності. Натомість, при складанні протоколу посадова особа обмежилася вказівкою на правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП та вказівкою на керування ним транспортним засобом, облаштованим як таксі, без державної реєстрації та ліцензії.

Зазначає, що свою вину він не визнає, водієм таксі він не працює. Вважає, що до протоколу внесена неправдива інформація щодо нього, оскільки жодних коштів за перевезення він не отримував. А матеріали справи не містять жодних доказів його протиправної діяльності.

Посилаючись на Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року зазначає, що необхідною ознакою господарської діяльність є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів. Разове вчинення вказаної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Отже, якщо правопорушення і мало місце, то було вчинене одноразово. Таким чином, за обставин викладених в протоколі, таку діяльність не можна вважати регулярною та постійною, що є обов`язковими ознаками господарської діяльності.

Вважає висновки суду про те, що наявність логотипу на ТЗ свідчать про систематичність діяльності є необґрунтованими та можуть бути тільки його припущеннями.

Звертає увагу судді апеляційного суду, що в оскаржуваній постанові мається посилання на пояснення пасажира, однак особа свідка не встановлювалась, жодні письмові пояснення в справі відсутні, у судове засідання свідок не викликався та не допитувався.

Крім того зазначив, що судом не з`ясовано чи є він суб`єктом господарювання, який здійснює господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів на таксі, чи перебуває в трудових відносинах з перевізником, зокрема службою таксі «Opti», тобто, чи є він суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

З урахуванням наведеного, апелянт просить постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2024 року скасувати, провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. Справу розглянути без його участі.

Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, наявність означення ним в апеляційній скарзі про розгляд справи без його участі, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останнього, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 ст. 164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

З диспозиції ч.1 ст. 164 КУпАП випливає, що вона носить бланкетний характер і передбачає відповідальність за вчинення ряду окремих незаконних діянь, які врегульовані законом.

Згідно зі статтею 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягає, зокрема, такий вид господарської діяльності, як перевезення пасажирів автомобільним транспортом.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що таксі - легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 338839 від 27 серпня 2024 року, що 27 серпня 2024 року о 14-20 годин в м.Запоріжжя, пр. Соборний біля буд. 92, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на транспортному засобі HYUNDAI ACCENT державний номерний знак НОМЕР_2 проводив господарську діяльність, а саме здійснював перевезення пасажира на комерційній основі без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без одержання ліцензії, або подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, чим порушив вимоги п. 6 ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців», п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського слідує, що транспортний засіб, на якому мається брендування «Opti такси» під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції. В ході спілкування з поліцейськими водій повідомив, що протягом тривалого часу надає послуги з перевезення пасажирів на таксі, ліцензії на даний вид діяльності на теперішній час не має. Зафіксовано і пояснення пасажира таксі, яка повідомила, що скористувалася послугами таксі через мобільний застосунок, вартість поїздки складає 100 гривень. Зазначила про маршрут її слідування на таксі.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено жодних даних, які б давали підстави вважати, що поліцейський був упереджений при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП або в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи, на підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні будь які належні докази й на такі не вказується апелянтом в апеляційній скарзі.

Посилання апелянта на те, що протокол складений з порушеннями не знайшло свого підтвердження.

Протокол відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема в ньому зазначено місце складання, місце і дата вчинення правопорушення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, анкетні дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та посадової особи органу поліції, яка склала протокол, їх підписи.

На твердження апелянта про помилковість висновку судді суду першої інстанції про те, що наявність логотипу на транспортному засобі свідчить про систематичність його діяльності слід зазначити наступне.

Так, з аналізу санкції ч.1 ст. 164 КУпАП можливо дійти до висновку, що у вищенаведеній статті передбачена пряма заборона на провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без отримання ліцензії на провадження господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Сам по собі факт обладнання автомобіля відповідним розпізнавальним логотипом відносить його до таксі, а особа, яка таким автомобілем керує, набуває ознак суб`єкта господарювання, відтак повинна бути у встановленому законом порядку зареєстрована як фізична особа підприємець та мати при собі ліцензію перевізника.

Отже, суддя апеляційного суду погоджується з висновком судді суду першої інстанції, що наявність напису на легковому автомобілі HYUNDAI ACCENT державний номерний знак НОМЕР_2 «Opti такси» та номеру телефону, для можливості замовлення послуги з перевезення пасажирів свідчить про систематичність і мету отримання прибутку водієм.

Таким чином, доводи апелянта про відсутність у матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження того, що він займався господарською діяльністю, суддя апеляційного суду відхиляє як такі, що спростовуються наведеним вище, і в свою чергу, визнає їх такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєне.

Посилання апелянта на те, що особа свідка події не встановлювалася, в матеріалах справи відсутні письмові пояснення свідка, в судовому засіданні остання не допитувалася не впливають на висновки суду першої інстанції, оскільки пояснення свідка зафіксовані відеозаписом події, який сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки фіксує обставини, які відносяться до зазначеної в протоколі події та не містить ознак фальсифікації, натомість сукупність досліджених доказів доводить провину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. передбаченого за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення.

Отже, викладені обставини вказують на те, що суддя суду першої інстанції повно і всебічно дослідив матеріали справи, надав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, оскільки він здійснював провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів транспортним засобом, обладнаним як таксі, без державної реєстрації та ліцензії на даний вид господарської діяльності, з чим погоджується й суддя апеляційного суду.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, в межах санкції ч.1 ст. 164 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відтак, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 331/5574/24