Справа № 163/2471/24
Провадження № 3/163/1125/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А.

з участю секретаря Кузьміної А.В.,

представника Волинської митниці Федчишина Р.А.,

особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_1 ,

захисниці Романчук О.М.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом №0360/20500/24 про притягнення до відповідальності за ст.472 МК України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Рівне, Рівненської області, громадянки України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , керівниці «Християнська Медична Асоціація Рівненської області» , РНОКПП - НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , як керівник Християнської Медичної Асоціація Рівненської області (), не заявила за встановленою формою точних і достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, а саме щодо товарів: футболка чоловіча торгівельна марка: NIKE артикул BV8708-729 кількість 740 штук; футболка чоловіча торгівельна марка: NIKE артикул ВV8708-819 кількість 160 штук; футболка чоловіча торгівельна марка: Adidas артикул AZB001 кількість 906 штук; футболка чоловіча торгівельна марка: Adidas артикул AHJ003 кількість 535 штук; футболка чоловіча торгівельна марка: Adidas артикул DU1108 кількість 89 штук; футболка чоловіча торгівельна марка: Adidas артикул DU1111 кількість 50 штук; ортез гомілковостопного суглобу торгівельна марка: MEDIROYAL артикул WAL150 кількість 82 штук; бандаж для плеча торгівельна марка: DeRoyal артикул 1163 кількість 10 штук; ортез для зап`ястя торгівельна марка: mediroyal артикул mr2260p кількість 16 штук; дитячий рюкзак кенгуру торгівельна марка: ergobaby артикул Bbc360ablk кількість 160 штук; термобілизна чоловіча торгівельна марка: TreKmates артикул 700815 кількість 318 штук; термобілизна жіноча торгівельна марка: TreKmates артикул 700816 кількість 215 штук; термобілизна дитяча торгівельна марка: TreKmates артикул 700814 кількість 225 штук, які переміщувались транспортним засобом марки «MAN TGX 18.460», р.н. НОМЕР_2 із причіпом марки «Schmitz SCB» р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ТОВ «Гілея» ОСОБА_2 та знаходились серед заявленого товару гуманітарної допомоги та були розміщені на 4 палетах в картонних коробках та 2 картонних коробках розміщених на палетах зверху і були виявлені під час митного контролю, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

ОСОБА_1 дала пояснення, що вона є здійснює благодійну діяльність з 1998 року, і за це вона жодної заробітної не отримує. Прямого умислу на вчинення даного правопорушення вона не мала, від цього вона не отримала ніякої вигоди, просить закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Захисниця Романчук О.М. вказала, що митним органом не доведено та не подано достатніх доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 умисних дій, спрямованих на недекларування товарів. Висновки митного органу про вину ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України зроблені без вжиття будь-яких перевірочних заходів, на підставі припущень, що відповідно до ст. 62 Конституції України є неприпустимими. У зв`язку з чим, просила суд провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявив, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушень митних правил, просив накласти стягнення в межах санкцій ст.472 МК України, стягнути витрати митниці і судовий збір.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень повністю стверджена її особистими поясненнями в суді та матеріалами справ, а саме: протокол про ПМП №0360/20500/24 від 19.09.2024 (а.с.1-4); копією контрольного талону по червоному коридору (а.с.5); копією закордонного паспорта ОСОБА_1 (а.с.6); копією технічних паспортів (а.с.7-8); митною декларацією (а.с.9), копією Акту про проведення огляду (а.с.10-11); рахунком-проформою з перекладом (а.с.12-13); пакувальним листом (а.с.14-15); міжнародною транспортною накладною з перекладом (а.с.16-17); подарунковим сертифікатом (а.с.18-19); сертифікатом здоров`я з перекладом (а.с.22-23); поясненнями водія (а.с.24), декларацією про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою (а.с.25-27); експортною митною декларацією (а.с.28-31); листом Волинської митниці (а.с.32); Листом Християнської медичної організації (а.с.38); протоколом про тимчасове вилучення (а.с.39-41); Накладною та описом предметів (а.с.42-44); Запитом на СЛЕД для проведення експертизи (а.с.45-48); Висновоком СЛЕД (а.с.49-60); Листом Волинської митниці (а.с.61-62); Довідкою про витрати митного органу (а.с.63); перекладами митних декларацій (а.с.65-71); письмовими поясненнями ОСОБА_1 з додатками та кольоровими фотокопіями на підтвердження здійснення благодійної діяльності (а.с.83-).

Наявність в транспортних засобах товарів, не зазначених в товарно-супровідних документах, стверджений актами про проведення митного огляду транспортного засобу та по справі не оспорюється.

Згідно з ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Стаття 472 МК України передбачає відповідальність за недекларування товарів (крім тих, що переміщуються через митний кордон України громадянами), транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування) або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Суб`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується як умислом, так і необережністю.

Відповідно до ч.1 ст.318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби, комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон.

Статтею 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Декларант зобов`язаний вносити до митної декларації відомості про товари, його найменування, кількість, торговельний опис, виробника, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар, а також код товару згідно з УКТ ЗЕД, вартість товару, тощо.

Відповідно до п.5 ч.8 ст.257 МК України декларант зобов`язаний внести до митної декларації відомості про товари, зокрема, найменування, торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати кількість та митну вартість тощо.

Згідно із ч.1 ст.266 МК України декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Відповідно до ч.2 ст.266 МК України перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу митного органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

У відповідності до ч.8 ст.264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Отже, саме декларант несе повну відповідальність за відомості, внесені у декларації.

У цій же справі невідповідність заявленого та фактично переміщуваного товару є явною та очевидною з огляду на його асортимент, кількість та вартість.

Отже, зазначеними доказами достатньо повно доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ст.472 МК України правопорушення.

При вирішення питання про обсяг відповідальності ОСОБА_1 встановлено таке.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 є керівницею «Християнська Медична Асоціація Рівненської області» та займається волонтерською діяльністю, що підтверджується листом -подякою КНП «Лиманської ЦРЛ», подякою від КП «Рівненський обласний спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення» Рівненської обласної ради, подякою від колективу комунального закладу «Клеванська спеціальна школа № 1 І-ІІ ступенів» Рівненської обласної ради, подякою рівненської обласної ради, подякою від військової частини НОМЕР_4 , подякою від КП «РОСДРЗН», подякою від спеціалізованої шкои №1 в смт Клевань Рівненської обласної ради, грамотою за активну громадянську діяльність КНП «Центральна міська лікарня», фототаблицями.

Під час розгляду протоколу встановлено, що переміщуваний 22 серпня 2024 року товар ввозився на територію України як гуманітарна допомога без сплати митних платежів.

З точки зору митного законодавства порушення митних правил повинне мати певну практичну мету, насамперед в частині дотримання заходів тарифного і нетарифного регулювання ЗЕД.

У цій справі певної економічної чи іншої вигоди не відслідковується.

При цьому, цей товар не відноситься до категорії обмеженого чи забороненого до переміщення через митний кордон України.

ОСОБА_1 дійсно не дотримала вимог митного законодавства України, оскільки при декларуванні товару не перевірила чи відповідає точне найменування та кількість товарів тим, що зазначена у товарно-супровідних документах.

Однак, враховуючи вищенаведені положення митного законодавства та фактичні обставини справи, за яких не встановлено розумного та логічного пояснення практичної економічної вигоди (доцільності) увезення товару з порушенням митним правил, вбачаються підстави для висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний лише формальний склад порушення митних правил.

Статтею 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.ст.33-35 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника. Крім того, Суд звертає увагу, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

З огляду на сформульовані Конституційним Судом України підходів до розуміння принципу індивідуалізації юридичної відповідальності принцип індивідуалізації юридичної відповідальності у процедурі притягнення особи до адміністративної відповідальності має виявлятись не лише в притягненні до відповідальності особи, винної у вчиненні правопорушення, а й у призначенні їй виду та розміру покарання з обов`язковим урахуванням характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики цієї особи, можливості відшкодування заподіяної шкоди, наявності обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Європейський суд з прав людини вказав, що „ для того, щоб відповідати вимозі домірності, суворість санкцій має відповідати тяжкості правопорушень, за які їх призначають . Принцип домірності (пропорційності) має бути дотриманий не лише при визначенні норм, які стосуються суворості санкції, а й при оцінці тих факторів, що їх має бути взято до уваги при визначенні санкції [рішення у справі Imeri v. Croatia від 24 червня 2021 року (заява № 77668/14), § 84].

Аналіз доказів і встановлених фактичних обставин справи свідчать про те, що від дій ОСОБА_1 тяжкі або шкідливі для держави наслідки не настали, при цьому, до відповідальності за порушення митних правил вона притягується вперше.

Отже, дії ОСОБА_1 слід визнати малозначними, а накладення на неї стягнення не відповідатиме суспільній шкідливості вчиненого.

Згідно зі ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, уповноважений розглядати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Таким чином, встановлено підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Понесені по справі витрати на зберігання товарів відшкодуванню не підлягають згідно із ст.520 МК України, судовий збір не справляється на підставі ст.401 КУпАП.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, на підставі ст.22 КУпАП звільнити її від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Провадження в справі закрити.

Вилучений за протоколом про тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів і документів у справі про порушення митних правил №0360/20500/24 товар - передати Волинській митниці для вирішення питання про його долю в порядку ст.ст. 243, 264 МК України.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.А.Шеремета