Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/3580/23
Провадження № 3/935/164/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 травня 2024 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції у Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП не надано, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за участі захисника Козирєва І. В.,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області 01.11.2023 від Управління патрульної поліції у Житомирській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 608430 від 23.10.2023, ОСОБА_1 23.10.2023 о 18:20 годині на автодорозі М06 Київ-Чоп 114 км+900 м керував транспортним засобом Daimler-Benz д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнав, пояснив, що, 23.10.2023 їхав по щебінь, повертався по об`їзній дорозі, там стояли працівники поліції, вони не зупиняли транспортний засіб ОСОБА_1 , він сам зупинився, працівники поліції не називали причину зупинки його транспортного засобу, ознаки алкогольного сп`яніння йому не повідомили, запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, але потрібно було його чекати, тому він відмовився, а в медичному закладі пройти вказаний огляд ОСОБА_1 не пропонували, додав, що алкогольні напої не вживав.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що працює з ОСОБА_1 , 23.10.2023 близько 19:00 години їхав з роботи з останнім на вантажному автомобілі Мерседес, завантаженому щебенем, ОСОБА_1 був за кермом, був тверезим, зупинили працівники поліції, перевірили документи, причину зупинки не повідомили, пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 не пропонували, адміністративні матеріали стосовно останнього писали в автомобілі.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що є дружиною ОСОБА_1 , 23.10.2023 вони їхали близько 18:00 години з роботи вантажним автомобілем разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 алкогольні напої не вживав, зупинили працівники поліції, перевірили документи, причину зупинки не повідомили, пройти огляд на визначення стану сп`яніння у медичному закладі працівники поліції ОСОБА_1 не пропонували, склали протокол про адміністративне правопорушення і вони поїхали додому.

У судовому засіданні особа, яка склала протокол ОСОБА_4 пояснив, що 23.10.2023 його напарник ОСОБА_5 зупинив транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , оскільки у нього не працювала ліва фара, у ході спілкування виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах з ротової порожнини, поведінка, яка не відповідала обстановці, тремтіння пальців рук. ОСОБА_1 вийшовши з автомобіля почав бігти, згодом впав, працівники поліції довели його до службового автомобіля, запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, потрібно було зачекати доки інший екіпаж працівників поліції привезуть прилад Драгер, ОСОБА_1 відмовився, пропозицію пройти огляд висловлював ОСОБА_5 , протокол про адміністративне правопорушення складав ОСОБА_4 , все зафіксовано на відеозаписах, оскільки подію фіксували два нагрудних відео реєстратора. ОСОБА_4 висловив подив з приводу відсутності у матеріалах справи відеозапису з другого нагрудного відео реєстратора, крім того додав, що адміністративні матеріали формує відділ адміністративної практики управління патрульної поліції, відеозаписи записує відділ ІТ.

У судовому засіданні захисник Козирєв І. В. просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки ОСОБА_1 , згідно відео фіксації, що долучена до матеріалів справи поліцейськими, що зупинити транспортний засіб, на якому рухався ОСОБА_1 не було озвучено жодної причини зупинки у відповідності до вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію». Перелік підстав для зупинки є виключним, крім того не було дотримано вимог пункту 2 розділу І Інструкції про порядок огляду водіїв на стан сп?яніння, оскільки огляду підлягають саме водії у яких є ознаки алкогольного сп?яніння. Перелік ознак визначений у пункті 3 розділу І Інструкції, натомість водію ОСОБА_1 не було озвучено жодної ознаки алкогольного сп?яніння які в подальшому були вписані до протоколу про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся та не міг відмовитись оскільки такої пропозиції від поліцейського не чув. В момент коли працівник поліції пропонував пройти огляд на місці за допомогою Драгера, ОСОБА_1 перебував за його спиною на відстані 10-15 метрів, такі обставини підтверджуються відеозаписом. В подальшому, під час спілкування з іншим поліцейським, на відео чутно, як другий з екіпажу поліції дає відбій, щодо доставки приладу Драгер на місце зупинки авто ОСОБА_1 іншим патрульним авто, так як приладу Драгер в поліцейському авто, який оформлював протокол про адміністративне правопорушення не було. Факт відмови полягає у не бажанні проходити такий огляд. Відмова від проходження огляду має бути чіткою, ясною та зрозумілою. В даному випадку, працівники поліції не надали доказів, що така пропозиція була озвучена водію. Сама по собі фіксація пропозиції на камеру в даному випадку не є належною, оскільки її не чув водій. При цьому, відео фіксація підтверджує викладені обставини.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура виявлення у водіїв ознак наркотичного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння визначено ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 (надалі Інструкція №1395), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (надалі Інструкція №1452/735).

Судом встановлено, що до матеріалів справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не долучено належних та допустимих доказів, які підтверджували б відмову ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до переглянутого у судовому засіданні відеозапису з бодікамери працівника поліції встановлено, що відеозапис починається з того, що працівники поліції розповідають по телефону іншому екіпажу працівників поліції куди потрібно привезти прилад Драгер. На відеозаписі не зафіксовано причину зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», не названо ознак алкогольного сп`яніння, які були виявлені у ОСОБА_1 , відповідно до вимог Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735. Крім того, відеозаписом не зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Відеозапис фіксує спілкування працівника поліції з ОСОБА_1 , однак у зв`язку із поганою якістю звуку та шумом від автомобілів встановити зміст розмови не є можливим.

Факт того, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння підтвердили також у судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були присутні на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 .

Особою, яка скала протокол ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомлено, що обставини події фіксувались двома нагрудними відео реєстраторами, тому він здивований, чому відеозаписи з другого нагрудного відео реєстратора не долучені до матеріалів справи.

Оцінюючи наведені докази в їх сукупності суддя керується закріпленим у ст. 62 і ст. 129 Конституції України принципом забезпечення доведеності вини, згідно якого усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини), тож, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином, буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Однак, достовірність доказів, які є сумнівними та відсутність доказів зібраних особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення є неприпустимою оскільки суперечить позиції ЄСПЛ, а також Конституційного Суду України та порушує презумпцію невинуватості особи.

Інших доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_6 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не надано.

Приймаючи до уваги встановлені під час розгляду обставини, керуючись у тому числі ст. 62 Конституції України провадження у справі стосовно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження.

Керуючись статтями 7, 9, 130, 245-247, 251-252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення 23.10.2023 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. В. Щербаченко