ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2024 Справа №607/20906/24 Провадження №3/607/8764/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., розглянувши матеріали справи, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тернопіль, громадянки України, зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1 , непрацюючої,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №122983 від 16.09.2024 вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину те, що вона 16.09.2024 близько 01 год. 50 хв., перебуваючи у п`яному вигляді в дворі будинку в АДРЕСА_2 , ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , а саме залишила останнього без нагляду за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаними діями, на переконання особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №122983 від 16.09.2024, ОСОБА_1 , не повідомивши причин своєї неявки, в судове засідання не з`явилася, із заявою про відкладення розгляду справ не зверталася.

Також, на офіційному сайті суду в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення справи щодо ОСОБА_1 до розгляду, до моменту розгляду вказаної справи були зазначені дата, час та місце її слухання.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №122983 від 16.09.2024 вбачається, що ОСОБА_1 знала, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП щодо неї розглядатиметься Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 01.10.2024 року о 10 год. 00 хв.

Отже, з урахуванням того, що ОСОБА_1 достеменно знаючи про дату, час та місце розгляду даної справи щодо неї, не повідомивши причин неявки, в судове засідання не з`явилася, клопотань по відкладення розгляду справи не надала, беручи до уваги принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних матеріалів.

При вирішенні питання про розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд також враховує положення ст. 268 КУпАП, згідно з якими адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

При цьому ухилення від виконання батьківських обов`язків може полягати у різних формах дії, бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Як видно, диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП за своєю природою є бланкетною нормою, тобто такою, що відсилає до положень законодавства, якими визначені обов`язки батьків щодо виховання дітей.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені положеннями ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 150 Сімейного кодексу України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Отже, для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 184 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи суд також враховує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП і не може бути перекладено на суд. Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, які отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Як видно, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП долучено: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №122983 від 16.09.2024; оптичний носій інформації DVD-R диск з наявним на ньому відеозаписом з назвою: «export-n481y» з нагрудної камери працівників поліції №475784; копію форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 16.09.2024; копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №122679 від 16.09.2024; копію постанови по справі про адміністративне правопорушення, серії ЕГА №1555685 від 16.09.2024; копію рапорту т.в.о. командира взводу №1 роти ТОР УПП в Тернопільській області ДПП ОСОБА_3 від 16.09.2024; витяг з ІПНП України (електронний рапорт) службової особи УПП в Тернопільській області ДПП Вихованець І. від 16.09.2024.

Однак, на переконання суду, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення документи не підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки в них відсутні будь-які відомості, які б свідчили про факт залишення нею 16.09.2024 близько 01 год. 50 хв. свого малолітнього сина ОСОБА_2 без нагляду, що свідчило б про ухилення ОСОБА_1 від виконання, передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання свого малолітнього сина, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Так, додані до матеріалів справи копія рапорту т.в.о. командира взводу №1 роти ТОР УПП в Тернопільській області ДПП Чернія О.І. від 16.09.2024 та витяг з ІПНП України (електронний рапорт) службової особи УПП в Тернопільській області ДПП Вихованець І. від 16.09.2024 не підтверджують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки не є доказами у розумінні статті 251 КУпАП та відносяться до внутрішніх службових документів правоохоронних органів.

Додані до протоколу копії форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 16.09.2024, протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №122679 від 16.09.2024 та постанови по справі про адміністративне правопорушення, серії ЕГА №1555685 від 16.09.2024 не містять жодних даних про ухилення ОСОБА_1 16.09.2024 близько 01 год. 50 хв. від виконання, передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 .

Не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП і відомості відеозапису з назвою: «export-n481y» з нагрудної камери працівників поліції №475784, оскільки на ньому відсутні дані, які б підтверджували залишення ОСОБА_1 16.09.2024 близько 01 год. 50 хв. свого малолітнього сина ОСОБА_2 без нагляду, як про вказано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Як видно, жодних інших доказів, на основі яких може бути встановлено наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 , які мали місце 16.09.2024 близько 01 год. 50 хв., складу поставленого їй у провину адміністративного правопорушення, як то: пояснення свідків, акту про вилучення дитини чи акту, складеного за результатами обстеження умов перебування дитини, або ж довідок органу опіки та піклування щодо неналежного виконання батьківських обов`язків, до матеріалів справи не долучено.

При вказаних обставинах, сам по собі складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП, не може бути визнаний єдиним належним та допустимим доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, в частині підтвердження факту вчинення особою певних діянь, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а викладені у ньому обставини повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Отже, дослідивши та оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 16.09.2024 близько 01 год. 50 хв. адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки суду не надано належних та достатніх доказів її вини в скоєнні адміністративного правопорушення, та не доведено усі обставини, про які зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, яка притягується до відповідальності, і лише в межах зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення, на підставі зібраних посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, доказів. Суд не має збирати з власної ініціативи докази, позаяк в протилежному випадку суд згідно із ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може бути визнаний безстороннім.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки адміністративне стягнення до ОСОБА_1 не застосовується, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 247, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

СуддяІ. М. Царук