ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/1590/24 Головуючий суддя І інстанції Цвірюк Д.В.
Апеляційне провадження № 33/818/1226/24 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.3 ст.172-20 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду Харківської області від 30 січня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дзержинського районного суду Харківської області від 30.01.2024 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Чернігів, громадянина України, рнокпп НОМЕР_1 , військовослужбовця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Постановою встановлено, що 15.01.2024 року близько 18 години 50 хвилин ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем, перебував в нетверезому стані на території військової частини НОМЕР_2 під час виконання ним службових обов`язків в умовах особливого періоду. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено за допомогою спеціального приладу «Алконт-М», результат тестування 2,30 % проміле.

В своїй апеляційній скарзі захисник Слєпченко С.А. просить постанову судді Дзержинського районного суду Харківської області від 30.01.2024 року стосовно ОСОБА_2 скасувати, а провадження у справі закрити.

Свої апеляційні вимоги захисник обґрунтовує тим, що матеріали цієї справи не містять доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, в тому числі, пояснення свідків, відеозапис тощо.

Апелянт також зазначає, що судом першої інстанції здійснено судовий розгляд за відсутності сторони захисту, але ОСОБА_2 не був належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи.

В судові засідання ОСОБА_2 та його захисник Слєпченко С.А. не з`явилися, але останні 26.08.2024 року та 28.08.2024 року були належним чином повідомлені про місце та час апеляційного розгляду, про що свідчить відомості рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Крім того, відповідно до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасників судового процесу, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року №28, ОСОБА_2 та захисник ОСОБА_1 повідомлені про час і місце розгляду поданої апеляційної скарги, шляхом надіслання їм судових повісток в електронному вигляді, що підтверджується відомостями довідки про те, що 20.08.2024 року вони отримали судові повістки у мобільному додатку «Viber» на номери мобільного телефону, які містяться в матеріалах цього судового провадження.

25.09.2024 року захисник ОСОБА_1 направив до канцелярії Харківського апеляційного суду в електронному вигляді заяву про проведення розгляду справи за відсутності сторони захисту.

Крім того, будь-яких клопотань про відкладення апеляційного розгляду від ОСОБА_2 до канцелярії Харківського апеляційного суду не надходило.

При цьому, суд апеляційної інстанції керується практикою ЄСПЛ, а саме рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі "Пономарьов проти України", в якому наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Разом з цим, належить врахувати, що саме захисник Слєпченко С.А., який діє в інтересах ОСОБА_2 , є ініціатором апеляційного перегляду постанови судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05.03.2024 року.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

За таких обставини, апеляційний суд вирішив провадити апеляційний розгляд без участі ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_1 , які були належним чином повідомлений про дату та час апеляційного розгляду і будь-яких клопотань про відкладення судового засідання не подавали, з урахуванням наявних відомостей у матеріалах справи та доводів апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 , з наступних підстав.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

За таких обставин, згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

В апеляційній скарзі захисника не наведено об`єктивних відомостей, які спростовують висновки суду щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Цих обставин також не встановлено і судом апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови.

Так, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні з 24.02.2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово було продовжено та діє і на час апеляційного розгляду.

Відповідно до ст.ст. 11, 16, 17 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників).

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Диспозицією ч.3 ст.172-20 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дії, передбачені ч.1 або ч.2 цієї статті, вчинені особою в умовах особливого стану, зокрема за виконання військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами обов`язків військової служби в стані сп`яніння.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (про правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків, - стаття 44, частини друга і третя статті 123, статті 172-10 - 172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1, 185 і 185-7).

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме відомостями: протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНХІ/2 №510 від 15.01.2024 року; тесту на алкоголь № 1825 від 15.01.2024 року; акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів №68 від 15.01.2024 року; копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/7947; письмової заяви ОСОБА_2 від 15.01.2024 року.

Згідно відомостей протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНХІ/2 №510 від 15.01.2024 року (а.с.1-2), 15.01.2024 року близько 18 години 50 хвилин мобільною групою ВСП був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння солдат ОСОБА_2 під час виконання ним службових обов`язків на території військової частини НОМЕР_2 (в пункті її тимчасової дислокації) АДРЕСА_2 . В подальшому солдат ОСОБА_2 був доставлений до пункту дислокації групи ІНФОРМАЦІЯ_2 для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Алконт-М №00241. Відповідно до тесту №1825 від 15.01.2024 року поставлено діагноз: алкогольне сп`яніння 2,30 проміле.

Зі змісту цього протоколу про адміністративне правопорушення також вбачається, що у ньому зазначені вимоги ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, з положеннями яких ОСОБА_2 було особисто ознайомлено, про свідчить його особистий підпис у цьому протоколі (а.с.2).

Крім того, у цьому протоколі зазначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснила, що визнає свою вину (а.с.2).

Згідно відомостей роздруківки тесту на алкоголь №1825 від 15.01.2024 року, проведеного за допомогою приладу «Алконт-М» №00241 15.01.2024 року о 19 год. 20 хв., результат огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння є позитивним та складає 2,30 проміле (а.с.3).

Окрім цього, з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що огляд ОСОБА_2 проведено у зв`язку із виявленням у останнього ознак сп`яніння: хитка хода, нечітка мова, запах алкоголю з ротової порожнини. Огляд проводився в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Результат огляду на стан алкогольного сп`яніння позитивний 2,30 проміле, прилад «Алконт-М» №00241-15. З результатам огляду ОСОБА_2 був згоден, що підтверджується його особистим підписом у відповідній графі акту (а.с.4).

Як вбачається з відомостей цієї справи, ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» видано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/7947, а саме газоаналізатора «Алконт М» зав.№ 00241-15, яке чинне до 09.12.2023 (а.с.5).

Постановою КМУ від 05.04.2022 року №412 «Деякі питання повірки законодавчо врегульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану», яка була чинна на момент вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, було встановлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Отже, вказаною постановою встановлено вважати чинними на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях, свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування.

Відповідно до матеріалів справи строк дії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - газоаналізатор «Алконт-М» №00241-15 закінчився у період воєнного стану, а тому його слід вважати чинним.

З копії військового квитка НОМЕР_3 вбачається, солдат ОСОБА_2 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 (а.с.6).

В своїй письмовій заяві від 15.01.2024 року ОСОБА_2 просив провадити судовий розгляд у цій справі за його відсутності, у зв`язку з виконання завдань за призначенням. Також ОСОБА_2 зазначив, що свою вину визнає повністю, щиро кається та просив призначити найменш суворе покарання у зв`язку з важким матеріальним становищем,

Апелянтом не надано будь-яких доказів на підтвердження версії сторони захисту про те, що 15.01.2024 року о 18 год. 50 хв. ОСОБА_2 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, на думку апеляційного суду, апеляційна скарга в цій частині є необґрунтована.

Також апеляційний суд зауважує, що огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння було проведено 15.01.2024 року посадовою особою ВСП за допомогою газоаналізатору «Алконт-М». Огляд було проведено в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Будь-яких зауважень щодо огляду на стан алкогольного сп`яніння та його результатів від ОСОБА_2 не надходило, а також останній не клопотав про проведення відповідного огляду в закладі охорони здоров`я. За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що відсутні будь-які порушення вимог ст. 266-1 КУпАП, у зв`язку з чим апеляційна скарга в цій частині є безпідставною та необґрунтованою.

При цьому, сторона захисту не заперечує факт проходження ОСОБА_2 15.01.2024 року огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу «Алконт-М».

Належить також зазначити, що відповідно до п.6 Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 32 від 12.01.2024 року, уповноважена посадова особа, яка проводить огляд, застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі неможливості застосування спеціальних технічних засобів відеозапису такий огляд проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки особи, які перебувають у відносинах підлеглості з особою, стосовно якої проводиться огляд, або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що стороною захисту не надано відомостей про неможливість залучення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 при проведенні огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння.

Суд також бере до уваги те, що, незважаючи на незгоду на час апеляційного розгляду із діями уповноваженої посадової особи штаб-сержанта 3 категорії відділення організації охорони, патрульно-постової служби, розшуку та діяльності Військової служби правопорядку в гарнізонах ІНФОРМАЦІЯ_3 старшого сержанта ОСОБА_6 під час проведення ним огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння, складання адміністративного матеріалу та протоколу про військове адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 та його захисник не скористалися своїм конституційним та процесуальним правом і не оскаржували дії цієї особи, тобто сторона захисту не зверталася до зі скаргою на дії цієї посадовою особи до безпосереднього керівництва або до відповідних вищих посадових осіб, в порядку ст.267 КУпАП, хоча мали для цього достатньо часу.

Крім того, матеріали справи не містять відомостей з ЄРДР щодо порушення кримінального провадження за фактом фальсифікації матеріалів цієї справи та перевищенні своїх службових повноважень працівником Військової служби правопорядку.

Тобто, зазначені обставини, унеможливлюють будь-які посилання апелянта на незаконність дій посадовою особою - штаб-сержанта 3 категорії відділення організації охорони, патрульно-постової служби, розшуку та діяльності Військової служби правопорядку в гарнізонах ІНФОРМАЦІЯ_3 старшого сержанта ОСОБА_6 під час проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння, складання адміністративного матеріалу та протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНХІ/2 №510 від 15.01.2024 року.

Інші доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 не спростовують правильних висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Доводи захисника, які він зазначив в своїй апеляційній скарзі, щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, розцінюється апеляційним судом як спосіб захисту і уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1) ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень («Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції»), (dec.); «Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2») [ВП], § 41).

Отже, у ході апеляційного перегляду встановлено, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, яке підтверджується доказами, які доповнюють один одного та були досліджені під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів. Такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

За таких обставин, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять. Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 , апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення в частині визнання ОСОБА_2 винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, - є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому не вбачає підстав для його скасування, у зв`язку з чим подану апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції при апеляційному розгляді не встановлено.

Натомість, відповідно до п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», військовослужбовці звільняються від сплати судового збору, при розгляді справи, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.

Разом з цим, суд першої інстанції цих вимог закону не дотримався та стягнув оскаржуваною постановою з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Таким чином, належить змінити оскаржувану постанову, звільнивши ОСОБА_2 від сплати судового збору, як військовослужбовця при розгляді справи, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 задовольняється частково.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції підлягає зміні, а саме шляхом виключення з її мотивувальної та резолютивної частини висновків і рішення суду про стягнення судового збору з ОСОБА_2 на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

В решті постанову Дзержинського районного суду Харківської області від 30.01.2024 року щодо ОСОБА_2 належить залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника ОСОБА_1 задовольнити, поновивши йому процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Дзержинського районного суду Харківської області від 30 січня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника Слєпченка С.А. задовольнити частково.

Постанову судді Дзержинського районного суду Харківської області від 30 січня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, змінити, виключивши з її мотивувальної та резолютивної частини висновки і рішення суду щодо стягнення з ОСОБА_2 судового збору.

В решті постанову судді Дзержинського районного суду Харківської області від 30 січня 2024 року стосовно ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков