Справа 556/3169/23
Номер провадження 3/556/76/2024
П ОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2024 року смт. Володимирець

Суддя Володимирецького районного суду Рівненської області О.В. Іванків, розглянувши матеріали, що надійшли від Вараського РВП ГУ НП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого (зі слів), проживаючого в АДРЕСА_1 ,-

за ч. 3 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №172597 від 16.10.2023 року, встановлено, що 16 жовтня 2023 року приблизно о 11 год. 59 хв. в на А/Д №Т1808 поблизу м.Вараш, Вараського району Рівненської області гр. ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Volkswagen Transporter» номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів) від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора «Drager» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив Правила дорожнього руху, п.2.5.

Такими діями ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Для розгляду справи про вчинення адміністративного проступку правопорушник до суду не з`явився, хоча своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи.

За змістом ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. У матеріалах справи є докази того, що ОСОБА_1 , був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про час і місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про участь у розгляді протоколу не клопотав. Таким чином судом оцінено неявку ОСОБА_1 , як свідоме затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративного правопорушення, відповідно є підстави проводити розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Подібний висновок суду ґрунтується, крім положень КУпАП, також на практиці Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ). Зокрема, згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Вина ОСОБА_1 , підтверджується, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №172597 від 16.10.2023 року, направленням на огляд особи з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, відеозаписом з місця події на DVD диску, довідкою відділу адмінпрактики про повторність вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 ККпАП.

Також згідно постанови Малинського районного суду Житомирської області від 28.06.2023 року, підтверджується, що ОСОБА_1 , 28.06.2023 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними,безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

У відповідності до ст.ст.251, 252 КУпАП приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 , дійсно винний у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, тобто дії передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що помякшують чи обтяжують покарання ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Отже, враховуючи особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, тобто те, що ОСОБА_1 , повторно притягується до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, на шлях виправлення не став, продовжує вчиняти адміністративні правопорушення, приймаючи до уваги те, характер вчиненого правопорушення, яке становлять підвищену загрозу, заподіяння шкоди й посягають на громадську безпеку суд прийшов до висновку про необхідність призначити ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Суд не застосовує конфіскацію транспортного засобу, яким керував правопорушник, як вид стягнення, передбачений санкцією ч. 3 ст. 130 КУпАП, оскільки до матеріалів справи не додано доказів, що ОСОБА_1 , належать на праві приватної власності транспортні засоби.

Так, виходячи з принципу справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню. Вважаю, що в даному випадку, дана міра покарання є явно справедливою.

Саме таке стягнення суддя вважає, буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_1 , нових правопорушень та пропорційним вчиненому адміністративному правопорушенню.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути із ОСОБА_1 , на якого накладено адміністративне стягнення судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі зазначеного, керуючись ст.27, ч.3 ст.130, ст.ст.221,284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП і призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років без конфіскації транспортного засобу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя : О.В. Іванків