ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/1176/24

Провадження № 3/568/602/24

03 жовтня 2024 р. м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Делалова О.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Радивилівського районного суду Рівненської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 685192 від 07.07.2024 р., встановлено, що 07.07.2024 р. о 12 год. 41 хв. на автошляху М-06 Київ-Чоп, 423 км., поблизу с. Крупець, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Mercedes-Benz GLS 450, д.н.з. НОМЕР_2 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору та гучномовця, був зупинений шляхом переслідування, чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, а саме шляхом направлення судової повістки на адресу, зазначену в протоколі, про причину неявки суд не повідомив. Будь-яких заяв від особи про відкладення судового засідання до суду не надходило. Крім цього, повідомлення про розгляд справи, було додаткового продубльовано судом шляхом розміщення оголошення на сайті Судової влади.

При цьому, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає що, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суду необхідно виходити з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 122-2 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення працівників поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Так, судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 685192 від 07.07.2024 р., 07.07.2024 р. о 12 год. 41 хв. на автошляху М-06 Київ-Чоп, 423 км., поблизу с. Крупець, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Mercedes-Benz GLS 450, д.н.з. НОМЕР_2 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору та гучномовця, був зупинений шляхом переслідування службовими транспортними засобами марки Renault Duster, д.н.з. НОМЕР_3 та Skoda Karog, д.н.з. НОМЕР_4 , чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

В судовому засіданні поліцейський ОСОБА_2 пояснив, що 07.07.2024р. о 12.41 год. під час несення служби в складі екіпажу АЗОВ 409 разом з ОСОБА_6 , під час відпрацювання із лазерним вимірювальним пристроєм швидкості Trucam LTI20/20 TC001163 на автошляху М-06 Київ-Чоп, 423 км., в населеному пункті с. Крупець було зафіксовано ТЗ Mercedes-Benz GLS 450, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався зі швидкістю 83 км/год в населеному пункті, позначеному дорожніми знаками 5.49-5.50. Після чого, ним було прийнято рішення зупинити даний транспортний засіб за допомогою сигнального жезлу. Однак водій проігнорував вимогу про зупинку та продовжив рух у напрямку м. Дубно. Після чого, було прийнято рішення розпочати переслідування на службовому ТЗ марки Skoda Karog, д.н.з. НОМЕР_4 , увімкнувши червоні та сині проблискові маячки і спеціальний звуковий сигнал, проте ТЗ не виявилось можливим зупинити, після чого було орієнтовано інші екіпажі АЗОВ, які чергували по ходу руху ТЗ ОСОБА_1 .

З пояснень поліцейських ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , наданих в суді вбачається, що вони 07.07.2024р. о 12.50 год. отримали орієнтування в радіоефір про те, що в населеному пункті с. Крупець Рівненської області водій автомобіля марки Mercedes-Benz GLS 450, д.н.з. НОМЕР_2 перевищив встановлене обмеження швидкості руху та не виконав вимогу про зупинку працівника поліції і поїхав у напрямку м. Дубно. В ході опрацювання ділянки автодороги М-06 Київ-Чоп з 407 по 395 км. було виявлено ТЗ, який підпадав під орієнтування та рухався позаду них. Ними було прийнято рішення зупинити вказаний автомобіль, після чого були ввімкнені проблискові маячки синього та червоного кольору і спеціальний звуковий сигнал. Після зупинки ТЗ, водію було повідомлено про порушення ним правил дорожнього руху щодо перевищення встановлених обмежень швидкості руху та необхідності зачекати для під`їзду екіпажу для оформлення постанови та надання відповідних доказів. Однак водій ТЗ проігнорував зазначені вимоги, пояснивши, що його ніхто не зупиняв та їх дії є неправомірними, об`їхавши їх, продовжив рух далі. Відповідно ними було негайно орієнтовано інші наряди патрульної поліції, щодо зупинки ТЗ.

В судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_5 пояснив, що він 07.07.2024р. ніс службу разом із ОСОБА_7 в складі екіпажу АЗОВ 204. Ними було отримано орієнтування в радіоефір про переслідування ТЗ марки Mercedes-Benz GLS 450, д.н.з. НОМЕР_2 та необхідності його зупинення для оформлення матеріалів щодо порушення правил дорожнього руху. При наближенні зазначеного транспортного засобу, останній був ними зупинений та в подальшому оформлені відповідні адміністративні матеріали.

Дані обставини підтверджуються наданими до матеріалів справи наступними доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №685192 від 07.07.2024р., складеним за ч.1 ст. 122-2 КУпАП;

-відеозаписами з бодікамер №473142, 476616, 473142, 476424. Так, зазначеними відеозаписами зафіксовані зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 в процесі переслідування службовими транспортними засобами. Також з відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 визнав факт, що керував транспортним засобом приблизно в межах 80 км/год, однак заперечував факт його зупинки за перевищення швидкості, зазначивши, що не бачив вимогу про зупинку;

-поясненнями та рапортами працівників поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ;

-витягом з адмінпрактики, згідно якого відносно ОСОБА_1 07.07.2024р. було складено постанову за ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху;

-фотороздруківками з вимірювача швидкості, відповідно до яких зафіксовано перевищення автомобілем марки Mercedes-Benz GLS 450, д.н.з. НОМЕР_2 встановлених обмежень швидкості руху.

Відповідно до п.2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів).

Пунктом 8.9 ПДР України передбачено, що вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: а) сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки; б) увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу; в) гучномовного пристрою; г) спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу.

Статтею 35 ЗУ «Про поліцію» передбачені причини зупинки транспортного засобу поліцейським, зокрема у разі порушення водієм Правил дорожнього руху.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, а саме керував транспортним засобом з перевищенням встановлених обмежень швидкості руху у населеному пункті, а саме керував зі швидкістю 83 км/год., що і стало причиною для зупинки поліцейським транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , яку останній не виконав та був зупинений шляхом переслідування.

Частиною 1 статті 122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності у суду немає об`єктивних сумнівів у винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 суд враховує наступне.

Санкція ч.1 ст. 122-2 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується не лише характер вчиненого правопорушення, але й особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно вимог ст. 30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відсутність тяжких наслідків, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також для припинення вчинення ним нових правопорушень, буде достатнім та необхідним застосування адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.122-2 КУпАП, у виді штрафу у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Застосування більш суворішого стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на думку суду є недоцільним і не підтверджується в достатній мірі зібраними матеріалами справи.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору, що складає 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Докази про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору в матеріалах справи відсутні.

Керуючись ст. ст. 7, 24, 30, 33, 34, 40-1, 122-2, 221, 251, 252, 268, 280, 283 -285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП і піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 9 (дев`яти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 153,00 грн. (сто п`ятдесят три гривні 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання - 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області.

Суддя О.М. Делалова