КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ковальська В.В., розглянувши за участю захисника Матвієнко Н.А. (в режимі ВКЗ), у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника Матвієнко Н.А. на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2023 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з постановою судді, 23 квітня 2023 року о 20 годині 16 хвилин, ОСОБА_1 в м. Біла Церква по вул. Січневий прорив, 72, керував транспортним засобом - мопедом «Honda Giorno», без державного реєстраційного номера в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер Алкотест 7510», ARND -0046, тест № 241, результат 0,34 ‰, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Від проходження огляду в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився.

В апеляційній скарзі захисник Матвієнко Н.А. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.08.2023 року у справі про адміністративне правопорушення № 357/5459/23, провадження у справі відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтуваннях своїх вимог захисник вказує на те, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 порушив норми матеріального та процесуального права, допустив формальне ставлення до вирішення справи, з`ясування всіх обставин по справі, неповно та не всебічно дослідив всі обставини та не проаналізував досліджені докази і не надав їм належної юридичної оцінки.

Окрім того, захисник вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, що фактично призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, а тому підлягає скасуванню у повному обсязі.

Зокрема апелянт вказує на те, що розгляд справи та виклик особи для розгляду справи про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП проводився відносно ОСОБА_1 і таке ж прізвище було зазначене у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №356752 від 23 квітня 2023 року та чеках №241 і №242 від 23 квітня 2023 року та у постанові судді, проте згідно з паспортом громадянина України та іншими документами, які надавалися працівникам поліції, прізвище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є ОСОБА_1 .

В матеріалах справи відсутні відомості про надіслання копії постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2023 року ОСОБА_1 , таким чином він не був повідомлений про результати розгляду справи про адміністративне правопорушення та не міг скористатися в установлений законом строк можливістю на апеляційне оскарження.

Також, захисник звертає увагу на те, що при проходженні тесту працівники поліції порушили процедуру щодо її проведення.

Згідно з оглянутим відеозаписом, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в присутності лише одного свідка, який був упередженим, так як працівники поліції зупинили його за порушення ПДР.

Також, з відеозапису, долученого до матеріалів справи, не вбачається, що перед проходженням огляду поліцейським, всупереч наведеному порядку, здійснюється контрольний забір повітря без установленого в пристрій мундштука.

На наведені обставини суд першої інстанції не звернув уваги та не дав їм належної оцінки у судовому рішенні.

Також з відеозапису видно, що перший раз працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічних засобів о 20:17:05 год. 23.04.2023 року.

В 20:17:09 год. 23.04.2023 року "Драгер Алкотест 7510" не показав результат о 20:17:15 год. 23.04.2023 року вдруге, не змінюючи мундштук, не підготувавши належним чином прилад, повторно провели огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу.

В 20:17:17 год. 23.04.2023 року "Драгер Алкотест 7510" не показав результат о 20:17:37 год. 23.04.2023 року втрете, не змінюючи мундштук, не підготували належним чином прилад, провели огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу і згідно чеку №241 складеного о 20:20:18 год. 23.04.2023 року «Драгер Алкотест 7510" показав результат 0,34 %.

Фактично, згідно відеозапису, квитанція була надрукована в 20:18:21

Отже дані, зазначені на чеках вказаного Драгер Алкотест 7510, є такими, що не можна визнати об`єктивними, та відповідно належним доказом, а з врахуванням тієї обставини, що в чеках взагалі вказано досить сумнівний час щодо обстеження ОСОБА_1 вони є недопустимими доказами.

На диску, який доданий до протоколу, зафіксована процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу, однак відсутнє роз`яснення щодо його права на перевірку результатів проведення огляду в медичному закладі. Пропозиція про проходження перевірки на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі працівником поліції була проголошена до проходження перевірки за допомогою технічного засобу.

Також, захисник зазначає, що згідно з матеріалами відеозапису у ОСОБА_1 були відсутні будь-які ознаки алкогольного сп`яніння, а тому підстав пропонувати пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у працівників поліції не було.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Матвієнко Н.А., яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що клопотання захисника про поновленні строку на апеляційне оскарження підлягає до задоволення, а апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні дані про належне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи в суді першої інстанції, постанова судді були винесена за відсутності особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, також в матеріалах справи відсутні дані про вручення ОСОБА_1 копії постанови судді, суддя апеляційного суду вважаючи ці обставини поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, ухвалює рішення про поновлення захиснику строку . на апеляційне оскарження постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 .

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість вказаної постанови є безпідставними.

Висновок, викладений у постанові судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2024 року, про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 356752 від 23 квітня 2023 року; роздруківкою тесту приладу «Drager», результат якого склав 0,34 ‰ ; даними акту огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, рапортом інспектора взводу № 2 роти № 2 Батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Іваніцького Д.; а також даними відеозапису з бодікамери поліцейського №356852.

Доводи захисника про те, що з відеозапису не убачається наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння є безпідставними, оскільки працівник поліції оголосив водієві, що той має ознаки сп`яніння, а також поліцейський повідомив, що від ОСОБА_1 відчувається запах алкоголю з порожнини рота. Окрім того, поліцейський з`ясовував у ОСОБА_1 чи вживав він спиртні напої, на що останній повідомив, що сьогодні не вживав.

Отже, у працівника поліції були всі підстави запропонувати водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, який ОСОБА_1 пройшов та результат тесту вперше склав 0,33 ‰, та повторно результат показав 0,34 ‰.

При застосуванні приладу «Drager» 7510 для огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був встановлений результат - 0,33 та 0,34 ‰, що є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як це передбачено п. 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким показники спеціальних технічних засобів після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Отже, досліджуючи результат тесту приладу Драгер Alcotest 7510, показник якого складав 0,34 ‰, факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, не викликає сумнівів у його достовірності.

Відповідно до вимог ч. 2 та ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння може бути проведений поліцейським із застосуванням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я.

За змістом ч. 2 та ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я проводиться за бажанням водія або у разі, коли водій не погоджується з результатом огляду, проведеного із застосуванням спеціальних технічних засобів.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що перед початком огляду ОСОБА_1 поліцейський роз`яснив йому вимоги закону щодо можливості проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Drager», а також у закладі охорони здоров`я.

При цьому, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Drager», та не просив доставити його до закладу охорони здоров`я у зв`язку з незгодою з результатами огляду, відтак доводи захисника щодо не роз`яснення водієві про можливість пройти огляд в медичному закладі на визначення стану сп`яніння є безпідставними та спростовуються наведеним.

Також неспроможними є і доводи апеляційної скарги захисника з приводу того, що ОСОБА_1 не мав ознак сп`яніння, а тому поліцейський не мав права проводити його огляд та відповідно складати протокол про адміністративне правопорушення, в якому навіть не вказані які ознаки сп`яніння мав ОСОБА_1 .

У даному випадку протокол про адміністративне правопорушення складено за порушення вимог п. 2.9а ПДР України після проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння і у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується позитивним результатом застосування приладу «Драгер».

Оскільки проведеним оглядом було встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, і у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено результат огляду із застосуванням спеціального технічного засобу - приладу «Драгер», то не було потреби вказувати на ознаки алкогольного сп`яніння, які були виявлені у водія працівниками поліції.

Отже, працівником поліції були проведені всі дії, які були необхідні для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Також є безпідставними доводи захисника щодо порушення поліцейським процедури огляду на стан сп`яніння, що призвело до недостовірності результату, оскільки згідно з обставинами справи прилад Драгер застосовувався двічі та результати його застосування складали, відповідно, 0,33 та 0,34 ‰.

При цьому з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що ОСОБА_1 не виконував інструктивні вимоги щодо застосування приладу Драгер, тому проводились повторні проби.

Доводи апеляції про порушення вимог ст. 266 КУпАП при проведенні огляду ОСОБА_1 в частині участі свідків не ґрунтуються на вимогах закону, зокрема, ч 2 ст. 266 КУпАП (в редакції Закону № 1231-ІХ від 16.02.2021), згідно при застосуванні технічних засобів відеозапису під час проведення огляду участь свідків є не обов`язковою.

Суддею районного суду відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясовано всі обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи щодо ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що суддею районного суду було допущено спрощений підхід до розгляду зазначеної справи, є безпідставними.

Що стосується доводів захисника про те, що судом першої інстанції не усунуто розбіжності у прізвищі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки у постанові судді прізвище особи зазначено ОСОБА_1 , а згідно з документами її підзахисний має прізвище ОСОБА_1 , то помилка у прізвищі не є підставою для скасування правильної по суті постанови судді районного суду, а може бути виправлена постановою судді районного суду.

Прохання захисника в апеляції про закриття справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення не може бути задоволеним, як таке, що не ґрунтується на фактичних обставинах справи та не відповідає вимогам закону.

Відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягаю закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Згідно з ч. 6 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Згідно з встановленими судом обставинами днем вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є 23 квітня 2023 року, отже на момент розгляду справи суддею районного суду 15 серпня 2023 року строк накладення адміністративного стягнення, тривалістю один рік, не закінчився, а тому у судді районного суду не було підстав для закриття провадження п. 7 ст. 247 КУпАП.

За змістом статті 294 КУпАП суддя апеляційного суду не розглядає справу про адміністративне правопорушення по суті, а здійснює перегляд в апеляційному порядку постанови судді районного суду.

Зважаючи на те, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 суддею районного суду строк накладення адміністративного стягнення не закінчився, у судді апеляційного суду немає законних підстав для скасування постанови судді районного суду з підстав порушення вимог ст. 38 КУпАП та закриття провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Та обставина, що строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, закінчився на момент перегляду суддею апеляційного суду постанови судді районного суду, не може бути підставою для закриття провадження у справі згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП, оскільки розгляд справи завершився винесенням постанови сутті районного суду, яким накладено адміністративне стягнення в межах строку, встановленого ст. 38 КУпАП.

Таким чином, суддя апеляційного суду, вважаючи постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2023 року щодо ОСОБА_1 законною і обґрунтованою, не вбачає підстав для її скасування.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику Матвієнко Н.А. строк на апеляційне оскарження постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2023 року щодо ОСОБА_1 .

Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2023 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Матвієнко Н.А. - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська

[1]Справа № 357/5459/23

Провадження № 33/824/3814/2024

Головуючий у першій інстанції Дорошенко С.І.

Доповідач Ковальська В.В.