Провадження номер 3/741/811/24
Єдиний унікальний номер 741/1426/24
ПОСТАНОВА

іменем України

03 жовтня 2024 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Багмута О.С.,

розглянувши справу про адміністративні правопорушення (протокол серії ААД № 800721) щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ДРФО не зареєстрована, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

06 липня 2024 року о 17 год 31 хв в м. Носівка, вул. Вокзальна, 10, гр. ОСОБА_1 здійснювала рух на ТЗ МТ125-8, д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не маючи права керування ТЗ відповідної категорії, порушення вчинене повторно. Гр. ОСОБА_1 притягувалась до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП від 02.04.2024, постанова серії ЕНА 1801452.

Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судові засідання 08 серпня 2024 року та повторно 03 жовтня 2024 року ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, заперечень суду не надала, не повідомила суд про причини неявки та не надала доказів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за її відсутності за наявними матеріалами.

З протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що ОСОБА_1 була ознайомленою з місцем розгляду справи, про що свідчить її власноручний підпис у такому протоколі.

Інформація про дату, час та місце розгляду справи перебуває у відкритому доступі на офіційному сайті суду за режимом доступу: https://court.gov.ua/fair/sud2516, а відтак ОСОБА_1 мала цікавитись долею справи, добросовісно користуватись наданими їй процесуальними правами.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справи про адміністративні правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З огляду на це, ураховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд робить висновок про можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 .

У ході розгляду справи судом досліджено наступні письмові докази, надані ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 800721 від 06 липня 2024 року, у відповідності до якого того дня (06 липня 2024 року) о 17 год 31 хв в м. Носівка, вул. Вокзальна, 10, гр. ОСОБА_1 здійснювала рух на ТЗ МТ125-8, д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не маючи права керування ТЗ відповідної категорії, порушення вчинене повторно. Гр. ОСОБА_1 притягувалась до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП від 02.04.2024, постанова серії ЕНА 1801452;

- витяг з АРМОР «Адмінпрактика» від 16 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка 01 квітня 2024 року керувала мотоциклом марки Мустанг СВ0372JА, не маючи права керування даним транспортним засобом, не маючи взагалі посвідчення водія відповідної категорії А. Ст. 126 ч. 2. Постанова серії ЕНА 1801452. Накладено штраф 3400 грн.;

- копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2551548 від 06 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 510 грн.

Суд уважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій ОСОБА_1 та з урахуванням критерію «поза розумним сумнівом», визнання його винуватості, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

Згідно з п. 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Положеннями ч. 5 ст. 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, у тому числі і за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Разом з цим, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності не надано доказів того, що постанова ЕНА 1801452 від 01 квітня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення штраф у розмірі 3400 грн. скасовані або змінені вищестоящим органом (вищестоящою посадовою особою) чи судом.

Оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд уважає, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протокол складено у відповідності до вимог законодавства, а вина особи безумовно доведена та підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, і повністю встановлена під час судового розгляду.

Отже, ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення судом не враховуються обставини, викладені в частині 2 статті 33 КУпАП, оскільки стягнення накладається за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з вимогами ст. 28 КУпАП оплатне вилучення предмету як стягнення може застосовуватися лише до власника предметів.

До матеріалів справи не надано доказів, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу мотоциклу МТ125-8, д.н.з. НОМЕР_1 , тому у суду відсутні правові підстави для оплатного вилучення такого ТЗ.

Вивчивши й дослідивши матеріали справи, ураховуючи характер вчиненого правопорушення, суд робить висновок, що достатнім та необхідним для виховання правопорушника й запобігання вчиненню нових правопорушень як ним, так і іншими особами, буде призначення стягнення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

При цьому, суд ураховує, що санкція частини 5 статті 126 КУпАП має лише один вид основного стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років, та додатковий вид стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу чи без такого.

У законі не вживається поняття наявність посвідчення водія чи його відсутність, мова йде про право керування транспортним засобом, яке набагато ширше від визначення посвідчення водія.

Стаття 30 КУпАП із змінами та доповненнями, внесеними Законом України № 1251-ІХ від 16 лютого 2021 року, не перешкоджає застосування судами стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами щодо осіб, які не мають посвідчення водія.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 12, 13, 30, 33-35, 40-1, 126, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ДРФО не зареєстрована, визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу;

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ДРФО не зареєстрована, на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_1 рахувати із дня набрання постановою законної сили.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Анатолій КРУПИНА