Єдиний унікальний номер судової справи: 490/5846/24 Головуючий у місцевому суді: Лященко В.Л.
Номер провадження: 33/812/483/24 Головуючий у апеляційному суді: Крамаренко Т.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання - Ковальським Є.В.,

за участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Ішбулатової С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Ішбулатової Світлани Рустамівни на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працює водієм у ВСП «Технолого-економічний фаховий коледж Миколаївського аграрного університету» визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 558699 від 16 червня 2024 року, ОСОБА_1 16 червня 2024 року о 01 год 28 хв. в м. Миколаєві, Центральний район, проспект Центральний, 226 керував транспортним засобом Skoda Octavia, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Огляд на стан спяніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager Alcotest ARLM - 0376. Відповідно до тесту № 177, проведеному 16 червня 2024 року о 01 год 41 хв газоаналізатором Drager Alcotest ARLM 0376, водій керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Від проходження огляду на стан спяніння в медичному закладі відмовився. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9.а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

He погоджуючись із зазначеною постановою суду, 20 вересня 2024 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Ішбулатова С.Р. подала до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати, провадження в справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Ішбулатова С.Р. зазначає, що на відеозаписі не зафіксовано та не зрозуміло чи зупинився автомобіль на вимогу поліції, чи він вже був зупинений на момент, коли автомобіль патрульних під`їхав. Відеозапис не фіксує зазначені обставини, а тому стверджувати, що саме патрульні зупинили автомобіль, а не під`їхали до вже припаркованого автомобілю не можна. При цьому, свідків того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом не надано.

За такого, на думку захисника зазначене свідчить про те, що протокол та надані матеріали справи не містять факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також відсутні будь-які інші докази, які б підтверджували обставини, викладені в протоколі.

Також, захисник вказує на те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, що порушило його право на захист, оскільки допуск захисника на стадії судового розгляду, зі спливом 3-х місяців та допуск на етапі складання протоколу не одне й те саме.

Крім того, ОСОБА_1 належним чином не роз`яснено процедуру проходження огляду, тоді як було роз`яснено лише як продувати прилад Драгер.

Захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_1 працює на посаді водія у ВСП «Технолого-економічному фаховому коледжі Миколаївського національного університету». А тому обмеження його у праві керування - це позбавлення не лише можливості права пересування, а основне- позбавлення посади та єдиного джерела доходу.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вислухавши захисника - адвоката Ішбулатову С.Р., апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень в дохід держави, з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції посилався на те, що його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно положень ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 558699 від 16 червня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 16 червня 2024 року о 01 год 28 хв. в м. Миколаєві, Центральний район, проспект Центральний, 226 керував транспортним засобом Skoda Octavia, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Огляд на стан спяніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager Alcotest ARLM - 0376. Відповідно до тесту № 177, проведеному 16 червня 2024 року о 01 год 41 хв газоаналізатором Drager Alcotest ARLM - 0376, результат огляду склав - 1,71‰, а отже водій керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9.а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.3).

Вказаний протокол водій ОСОБА_1 підписав, при цьому будь - яких зауважень щодо його змісту водій не зазначав.

Відповідно до показників тестування на алкоголь, проведеного на місці зупинки працівниками поліції за допомогою приладу Drager Alcotest ARLM - 0376, тест № 177, результат - 1,71‰. Результат тесту підписано ОСОБА_1 без зауважень (а.с.1).

За результатами проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції складено Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, в якому зазначено, що огляд проведено у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода. Акт огляду також підписано ОСОБА_1 без зауважень (а.с.2 ).

Також працівниками поліції було виписано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4).

Факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння у відповідності до вимог діючого законодавства підтверджено відеозаписом, що міститься в матеріалах справи (а.с.5).

Дослідивши вказаний відеозапис, судом встановлено, що працівниками поліції за допомогою спеціальних сигналів був зупинений автомобіль Skoda Octavia, на водійському сидінні якого перебував ОСОБА_1 . При цьому, працівники поліції одразу зазначили водію про те, що його вже було попереджено про те, що за кермо йому сідати не можна, оскільки в нього були наявні ознаки алкогольного сп`яніння. На що водій ОСОБА_1 вибачився та пояснив, що йому тут буквально ще пару хвилин треба проїхати і він буде вдома. Будь-яких заперечень чи з приводу факту керування ним вказаним транспортним засобом чи з приводу перебування у стані алкогольного спяніння не заявляв. Натомість зазначив, що працює на посаді водія в Аграрному університеті і йому дуже потрібне водійське посвідчення. В подальшому водій погодився пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки, результат якого склав - 1,71 ‰. З результатом огляду водій погодився, проходити огляд на стан сп`яніння у медичному закладі бажання не виявляв. Працівниками поліції йому було роз`яснено його право на надання письмових пояснень (а.с.5).

Вказані докази свідчать, про те що водій ОСОБА_1 16 червня 2024 року о 01 год 28 хв керував транспортним засобом Skoda Octavia, номерний знак НОМЕР_1 в м. Миколаєві по проспекту Центральний, 226 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя місцевого суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні стягнення на водія, визначенні його виду та розміру, суддею місцевого суду дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені статтею 33 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що на відеозаписі не зафіксовано факту зупинки автомобіля, а тому стверджувати, що саме патрульні зупинили автомобіль, а не під`їхали до вже припаркованого автомобілю не можна, а крім того відсутні свідки керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суд відхиляє як безпідставні, оскільки відеозаписом, що доданий працівниками поліції до протоколу серії ААД № 558699 зафіксовано як факт зупинки працівниками поліції автомобіля Skoda Octavia, номерний знак НОМЕР_1 так і факт перебування ОСОБА_1 за його кермом. А крім того, сам водій ОСОБА_1 не тільки не заперечував факт керування ним вказаним автомобілем, а й підтвердив.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 належним чином не було роз`яснено процедуру проходження огляду, а лише було роз`яснено як продувати прилад Драгер на увагу суду не заслуговують, оскільки також спростовуються відеозаписом, на якому ОСОБА_1 підтвердив, що йому зрозуміло його право у разі незгоди з результатом огляду на місці зупинки пройти такий огляд в медичному закладі, однак він сам відмовився від такої можливості.

Не є слушними також посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, що порушило його право на захист, оскільки про роз`яснення йому його прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП прямо зазначено в самому протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 558699 від 16 червня 2024 року, який ОСОБА_1 підписав без жодних зауважень.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 працює на посаді водія у ВСП «Технолого-економічному фаховому коледжі Миколаївського національного університету», а тому обмеження його у праві керування - це позбавлення не лише можливості права пересування, а основне - позбавлення посади та єдиного джерела доходу, суд оцінює критично, оскільки це не впливає на суть вчиненого ним адміністративного правопорушення.

Більш того, слід зазначити, що ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_2 від 20 вересня 2023 року, що свідчить про те, що він пройшов навчання в автошколі, склав теоретичний іспит на знання ПДР України і має знати, що пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом розгляду в суді першої інстанції, яким суд надав належну оцінку, такі доводи фактично зводяться до незгоди апелянта із прийнятою суддею постановою, та свідчать про намір останнього уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційному суду не надано.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Отже, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Ішбулатової Світлани Рустамівни - залишити без задоволення.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Крамаренко