Номер провадження: 33/813/2090/24
Номер справи місцевого суду: 522/7583/24
Головуючий у першій інстанції Лагода К.О.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

07.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Коновалової В.А.,

з участю секретаря судового засідання Чеботар А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса в залі суду клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бережного Олександра Володимировича,

на постанову Приморського районного суду міста Одеси від 18 червня 2024 року, у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Приморського районного суду міста Одеси від 18 червня 2024 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 605 гривень, 60 коп.

Не погодившись з вказаною постановою, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Бережний О.В., подав апеляційну скаргу через місцевий суд, який виніс постанову, відповідно до ч. 3 ст. 294 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисник не з`явились.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Бережний О.В. повістку отримав в особистому кабінеті Електронного суду 29.08.2024 року, що підтверджується довідкою.

04.10.2024 року від захисника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 07.10.2024 року, обґрунтоване тим, що він приймає участь у розгляді справи в П`ятому апеляційному адміністративному суді.

Апеляційний суд розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи, вважає, що останнє задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

У наданому клопотанні про відкладення розгляду справи, призначеного на 07.10.2024 року, ОСОБА_2 посилається на те, що приймає участь у розгляді справи в П`ятому апеляційному адміністративному суді, проте, жодних доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надав.

Апеляційний суд зазначає, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у відповідності до положень ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи та згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП не є обов`язковою.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.

Вказаною нормою визначено, що з дня винесення постанови починає обраховуватись строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до наведеної норми, апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Законом передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова суду ухвалена 18.06.2024 року.

Отже, останнім днем строку на апеляційне оскарження є 27.06.2024 року.

Апеляційна скарга подана 31.07.2024 року, тобто з пропуском встановленого ст. 294 КУпАП процесуального строку.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник зазначив, що суд 18.06.2024 року о 10:30, провівши судове засідання, постанову не оголосив, а запропонував телефонувати секретарю через декілька днів, щоб дізнатися результати розгляду справи, крім того, постанова, винесена за результатами розгляду справи особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом направлена не була. Копію оскаржуваної постанови отримано захисником 30.07.2024 року нарочно на підставі поданої заяви.

Вирішуючи питання щодо можливості поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження.

Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення покладено на особу, яка звертається з апеляційною скаргою.

З постанови Приморського районного суду міста Одеси від 18 червня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 та його захисник адвокат Бережний О.В. приймали участь у розгляді справи, що не заперечується захисником в апеляційні скарзі.

З Єдиного державного реєстру судових рішень убачається, що постанову Приморського районного суду міста Одеси від 18 червня 2024 року, надіслано судом для оприлюднення: 19.06.2024, зареєстровано: 20.06.2024, забезпечено надання загального доступу: 21.06.2024.

26.07.2024 року з заявою про ознайомлення з матеріалами справи та видачу копії судового рішення звернувся захисник ОСОБА_1 адвокат Бережний О.В. З матеріалами справи ознайомився та копію постанови отримав 30.07.2024 року.

Апеляційна скарга подана захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатом Бережним О.В. 31.07.2024 року, що підтверджується штампом суду першої інстанції.

Вказані обставини свідчать про наявність у ОСОБА_1 та його захисника Бережного О.В. можливості, принаймні з часу ознайомлення в Єдиному державному реєстрі судових рішень з текстом оскаржуваної постанови звернутись до суду з апеляційною скаргою у визначений законодавством строк.

Перешкод в отриманні судового рішення, матеріали справи не містять.

Крім того, обставин наявності перешкод для реалізації права на захист, шляхом своєчасного подання апеляційної скарги з часу коли ОСОБА_1 та його захиснику адвокату Бережному О.В. стало відомо про її постановлення ні апеляційна скарга, ні матеріали справи не містять.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Сабадаш проти України поновлення судом пропущеного строку на оскарження рішення без належного обґрунтування порушує принцип юридичної визначеності.

Також, у справі Каракуця проти України у своєму рішенні ЄСПЛ зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

У рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумний інтервал часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі, як правова визначеність.

Враховуючи викладене, обставини викладені у клопотанні про поновлення строку на подання апеляційної скарги не є поважними або такими, що були б об`єктивно непереборними, та не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до апеляційної інстанції з апеляційною скаргою у визначений законом строк, і під час апеляційного перегляду таких причин також не встановлено, тому апеляційний суд вважає, що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови відсутні, тому у задоволенні клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бережного О.В. про поновлення строку на подання апеляційної скарги слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

При вирішенні питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи апеляційної скарги щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки за результатами розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст.ст. 279, 294 КУпАП суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бережного Олександра Володимировича, про поновлення строку на подання апеляційної скарги, відмовити.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бережного Олександра Володимировича, на постанову Приморського районного суду міста Одеси від 18 червня 2024 року повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Коновалова