Номер провадження: 33/813/2046/24
Головуючий у першій інстанції Іоніді К.В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря - Зєйналової А.Ф.к., Левенця А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Головного управління Національної поліції в Одеській області на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 10 липня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення на неї стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, -

встановив:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 10 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 08.07.2024 року, близько 20:00 год., гр. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: м. Одеса, пр-т Шевченка 8-Г, розмалювала аерозольною фарбою (балончиком) службовий автомобіль «Fiat Dukato» 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим порушила громадський порядок.

Не погоджуючись з постановою Приморського районного суду м. Одеси від 10 липня 2024 року, представник ГУ Національної поліції в Одеській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1). Суд при винесені оскаржуваної постанови фактично не визначив ані характер вчиненого правопорушення (вчинення порушення з метою матеріального збагачення), ані властивості особи порушника (наркозалежна особа, яка тратить кошти, отримані за порушення, на вживання наркотичних засобів) і майновий стан (отримання 5000 грн. за вчинене правопорушення), ані обставини, що обтяжують відповідальність. Тобто, фактично суд не надав належної оцінки обставинам справи та не врахував всіх обставин справи, а отже, рішення прийнято на основі неповного та всебічного з`ясування обставин справи, а тому підлягає зміни в частині, яка стосується накладення стягнення.

Суд першої інстанції повинен був застосувати у даному випадку найсуворіший вид стягнення - такий як адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб. Вказаний вид стягнення буде набагато ефективніший оскільки, по-перше, є співмірним завданій шкоді і тяжкості проступку, а по-друге, перебування під арештом повинно перевиховати особу та запобігти подальшому вчиненню нею таких правопорушень.

Посилаючись на такі доводи, представник ГУ Національної поліції в Одеській області просить змінити постанову в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк п`ятнадцять діб.

Заслухавши пояснення представника ГУ Національної поліції в Одеській області, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Положення статті 173 КУпАП передбачають відповідальність за вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, що тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, крім даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №003957 від 10.07.2024 року та власних пояснень останньої, також підтверджується дослідженими судами першої та апеляційної інстанцій в ході розгляду справи доказами, зокрема даними рапорту №9388 від 10.07.2024 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , фотозображенням службового автомобіля (криміналістичної лабораторії) на якому наявний напис «@ НОМЕР_2 », копією паспорту ОСОБА_1 .

За викладених обставин апеляційний суд вважає, що, враховуючи характер адміністративного правопорушення, особу порушника та визнання нею своєї вини, ступінь вини, інші обставини справи, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність та достатність, для виправлення правопорушника, застосувати адміністративне стягнення згідно із санкцією ст. 173 КУпАП у вигляді штрафу.

Посилання у апеляційній скарзі представника ГУ Національної поліції в Одеській області на те, що суд першої інстанції повинен був застосувати у даному падку найсуворіший вид стягнення - адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, є безпідставними, оскільки за правилами ч. 9 ст. 294 КУпАП у разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено..

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

У відповідності до положень п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи наведене, за результатами апеляційного розгляду суд вважає, що апеляційна скарга представника ГУ Національної поліції в Одеській області не підлягає задоволенню, а постанова Приморського районного суду м. Одеси від 10 липня 2024 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника Головного управління Національної поліції в Одеській області - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 10 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова