Справа № 168/601/24
Провадження № 3/168/357/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року сел. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Сухоручко Ю.О.,

секретар судового засідання Таксюк О.С.,

за участю:

захисника Колєсніка Б.В.,

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

якому у відповідності зі ст. 268 КУпАП України роз`яснені його права, -

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №733242 від 10.06.2024 року вбачається, що 10.06.2024 року о 21год. 12хв. в с.Ниці по вул.Зарічна, ОСОБА_1 передав право керування автомобілем Mazda, д.н.з. НОМЕР_1 , водію ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив п.2.9 «г» Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується телефонограмою. Заяв чи клопотань не подавав. Водночас на електронну адресу суду надійшли клопотання від ТВО командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 , командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_4 , згідно з якими просили визнати причину неявки ОСОБА_1 в судове засідання поважною та зупинити розгляд справи до закінчення дії воєнного стану або до повернення військової частини до пункту постійної дислокації, оскільки ОСОБА_1 виконує бойові завдання у Донецькій області.

В судовому засідання адвокат Колєснік Б.В. заявив аналогічне клопотання, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Донецькій області.

Суд вважає клопотання ТВО командира В/Ч ОСОБА_3 , командира В/Ч НОМЕР_2 ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 про зупинення провадження у справі, такими, що не підлягають задоволенню, оскільки нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не врегульовано порядок зупинення провадження у справі, за виключенням справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією.

Порядок зупинення провадження у справах про адміністративні правопорушення, врегульований положеннями ст. 277 КУпАП, які передбачають зупинення строків розгляду справ тільки у справах про адміністративне корупційне правопорушення. Зокрема, строк розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, зупиняється судом у разі якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на розгляд її справи упродовж розумного строку судом встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти неї обвинувачення. Тому розгляд цієї справи без невиправданої затримки буде відповідати інтересам особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім цього, ОСОБА_1 скористався допомогою захисника Колєсніка Б.В., який в його інтересах має всі можливості подати суду пояснення, клопотання та докази у даній справі.

Таким чином, зважаючи на відсутність процесуально визначених КУпАП підстав для зупинення провадження у справі, одночасно враховуючи, що введення воєнного стану не впливає на процес здійснення судочинства, суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні даного клопотання про зупинення провадження у даній справі.

Крім того ТВО командира В/Ч ОСОБА_3 , командир В/Ч НОМЕР_2 ОСОБА_6 не є особами, які беруть участь у справі в розумінні глави 21 КУпАП, а тому їх участь в судовому розгляді цієї справи не передбачена (ч.2 ст. 279 КУпАП).

Водночас ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи 19.07.2024 року та подав письмове клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із залученням захисника. Захисник також ознайомився з матеріалами справи (а.с. 19 зворот). На підставі заяви ОСОБА_1 судове засідання, призначене на 19.07.2024 року було відкладене на 29.07.2024 року.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , але в присутності його захисника ОСОБА_5 .

Також суд вважає, що розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 можливий з огляду на таке.

Згідно зі ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Статтею 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про кожну дату розгляду справи про адміністративне правопорушення, знав, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року Європейський Суд з прав людини наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, враховуючи безпідставне умисне затягування правопорушником справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Учасники справ про адміністративні правопорушення наділені диспозитивними правами на звернення до суду з метою реалізації своїх прав, визначених Конституцією України та КУпАП. Серед різноманіття прав осіб, що притягаються до адміністративної відповідальності, визначають право особи на звернення до суду з метою відкладення судового розгляду. Реалізація даного права особою, що притягається до адміністративної відповідальності створює передумови для проміжного рішення суду про перенесення або відкладання судового розгляду (за наявності поважних обставин). Так, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та захисником було реалізовано таке право.

Суд звертає увагу на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак, в кожному випадку скаржник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 773242 від 10.06.2024 року; протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №331676 від 10.06.2024 року, складеного відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП; актом огляду на стан сп`яніння та роздруківкою тесту на алкоголь щодо ОСОБА_2 ; постановою Старовижівського районного суду Волинської області від 17.07.2024 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП; постановою Серії ЕНА №2363047 від 10.08.2024 року про притягнення ОСОБА_2 за ч.2 ст. 126 КУпАП; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

З першого файлу ІІ диску відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив, що він є власником автомобіля, яким керував ОСОБА_2 , та добровільно, свідомо передав керування транспортним засобом останньому (00:20 год). Також ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_2 сідав за кермо тверезий, алкогольні напої вживав під час керування транспортним засобом, а саме: дістав з-під сидіння чвертку (0,25 л) горілки та випив, при цьому продовжував керувати автівкою. Також зазначив, що не знав про ту обставину, що у ОСОБА_2 відсутнє право керування транспортним засобом (04:50 год, 5:48 год, 08:08 год, 09:50 год.).

Як регламентовано п.п. (г)п. 2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорт» допуском до керування транспортним засобом особи, яка не має права ним керувати або перебуває у стані сп`яніння, визнають усну чи письмову згоду, розпорядження, вказівку особи, відповідальної за технічний стан чи експлуатацію цього засобу, про його використання у сфері дорожнього руху таким водієм. Як допуск можна розглядати також мовчазну згоду, видачу маршрутного листа, передачу ключів і документів або керма, не відсторонення водія від керування тощо.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 усвідомлював, що він передає керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а тому вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст.130 КУпАП - передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

З довідки начальника відділу поліцейської діяльності №1 (смт. Стара Вижівка) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Демчука І. вбачається, що згідно бази даних «Адмінпрактика» інформаційного-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувався.

Згідно з положеннями ст.23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція частини першої статті 130 КУпАП передбачає накладення стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, санкцією частини першої статті 130 КУпАП передбачене різне стягнення для водіїв та інших осіб.

Приписами статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року визначено, що водій це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 306, водій -особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Враховуючи викладене, у даному випадку ОСОБА_1 не є водієм, а належить до категорії «інші особи», а тому суд накладає на нього безальтернативне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею)постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Виходячи з викладеного, враховуючи, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення останнього від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись, ст.21, ст.23, ч. 2 ст.33, ст. 40-1,ч. 1 ст.130, 256, 265, 280, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Відповідно до частини 1 статті 307, частини 2 статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови - пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.О. Сухоручко