головуючий у суді І інстанції Козак І.А.
провадження № 33/824/5753/2024
головуючий суддя Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 грудня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Мостової Г.І., за участю секретаря Лазоренко Л.Ю., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Литвина Василя Миколайовича на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 вересня 2024 року

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Постановою Святошинського районного суду Київської області від 30 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та закрити провадження у справі щодо нього на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

При розгляді адміністративної справи судом встановлено, що 07 червня 2024 року о 16:00 год. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Ford Fusion», д.н.з. НОМЕР_1 , по Дніпровському шосе в с. Ходосівка Обухівського району Київської області, на перехресті з вул. Ф. Печерського в с. Ходосівка Обухівського району Київської області, при повороті ліворуч не надав переваги у русі та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Merzedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі прямо, внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, а пасажир автомобіля марки «Ford Fusion», д.н.з. НОМЕР_1 , - ОСОБА_3 та ОСОБА_3 отримали тілесні ушкодження, ступінь тяжкості яких не визначався.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пункт 16.13 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - адвокат Литвин В.М. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Святошинського районного суду Київської області від 30 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в оскаржуваній постанові судом вказано, що ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 02 вересня 2024 року, не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що не відповідає дійсності. Суд першої інстанції надсилав ОСОБА_1 повістку в електронному вигляді на застосунок «Viber», яким він не користується і відповідно не міг бачити такої повістки. Судової повістки ОСОБА_1 направлено не було, а отже його не було належним способом повідомлено про судове засідання, призначене на 02 вересня 2024 року.

Вказує, що пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП не визначено підстав для дослідження обставин вчинення адміністративного правопорушення та встановлення наявності вини особи.

Натомість суд першої інстанції фактично здійснив розгляд справи, шляхом дослідження доказів та встановлення вини, внаслідок чого виніс не передбачену законом постанову, у якій незаконно визнав вину особи, у той час як повинен був винести постанов лише про закриття провадження у справі.

Одночасно захисником ОСОБА_1 - адвокатом Литвин В.М. заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Клопотання обґрунтоване тим, що під час проголошення оскаржуваної постанови ані представник, ані його захисник не були присутні у судовому засіданні з поважних причин, оскільки у той день перед судовим засіданням була оголошена повітряна тривога, що унеможливило прибуття у визначений час до суду. Оскаржувана постанова долучена до Електронного суду лише 11 жовтня 2024 року. Подана 18 жовтня 2024 року захисником апеляційна скарга через систему електронного суду була повернута апеляційним судом 29 жовтня 2024 року у зв`язку із ненаданням договору про надання правової допомоги.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує таке.

За змістом частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Гарантуючи відповідно до частини 1 статті 55 Основного Закону України право особи на судовий захист, Конституція України визначає основні засади судочинства, метою закріплення яких є, зокрема, забезпечення неупередженості здійснення правосуддя судом, відповідність винесеного рішення верховенству права, а також своєчасне, ефективне та справедливе поновлення особи в правах протягом розумних строків.

Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Отже, реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у суді апеляційної інстанцій; перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Як вбачається з матеріалів справи, захисник ОСОБА_1 - адвокат Литвин В.М. подав апеляційну скаргу 18 жовтня 2024 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2024 року указану апеляційну скаргу повернуто через те, що до ордеру на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Литвин В.М. не додано витяг з договору про надання правової допомоги.

Доказів отримання ОСОБА_1 або його захисником копії указаної постанови Київського апеляційного суду матеріали справи не містять.

01 листопада 2024 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Литвин В.М. повторно подав апеляційну скаргу.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до апеляційного суду у порядку, передбаченому КУпАП.

На підставі викладеного, враховуючи, що захиснику ОСОБА_1 - адвокату Литвин В.М. повернуто апеляційну скаргу на указану постанову суду першої інстанції, що не позбавляє його права на повторне звернення з апеляційною скаргою, необхідно дійти висновку, що строк апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції підлягає поновленню.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Литвин В.М. у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Литвин В.М. посилається на те, що ОСОБА_1 не було належним способом повідомлено про судове засідання, призначене на 02 вересня 2024 року.

Апеляційний суд відхиляє указаний довід, оскільки судове засідання, призначене на 02 вересня 2024 року, було відкладене судом першої інстанції забезпечено можливість ОСОБА_1 отримати правову допомогу та подати письмові заперечення, яким надано оцінку в оскаржуваній постанові суду.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції мав лише закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, замість того щоб встановлювати вину особи, апеляційний суд враховує таке.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні.

При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП указаний Кодекс не містить.

Зі змісту частини 1 статті 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Закриття провадження у справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підлягає під ознаками адміністративного правопорушення, оскільки адміністративне стягнення може бути накладено лише на винну особу, та відповідно інститут закриття провадження у зв`язку із закінченням строків накладення стягнення також може бути застосований лише до такої особи.

У разі відсутності у діях особи складу адміністративного правопорушення, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, та виключає можливість закриття такого провадження на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.

Крім цього, для обчислення встановленого законом строку для накладення стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку зі спливом такого строку необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення та дати його вчинення.

Тобто закриття справи у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення за своєю суттю є закриттям справи із нереабілітуючих підстав, що вказує на необхідність встановлення вини особи.

Статтею 284 КУпАП визначено, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Таким чином суд першої інстанції діяв у межах своїх повноважень, з`ясовуючи при розгляді цієї справи, чи винен ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, однак помилково у резолютивній частині оскаржуваної постанови зазначив про визнання його винним замість зазначення у лише про закриття провадження на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з чим постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 вересня 2024 року підлягає скасуванню.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Литвина Василя Миколайовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду - задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Литвина Василя Миколайовича задовольнити.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 вересня 2024 року скасувати.

Закрити провадження у справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.І. Мостова