Справа № 562/3305/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2024 року Суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області Саган Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 6 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, жительку АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштовану,

за ст.ст.122-4, 124, ч.4 ст.130 КУпАП,

роз`яснивши правопорушнику права, передбачені ст.268 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

09 вересня 2024 року о 10 год. 00 хв. у м.Здолбунові Рівненської області по вул.Сагайдачного, 6 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "VOLKSWAGEN TOURAN", номерний знак НОМЕР_1 , не переконавшись, що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, здійснила зупинку на дорозі у невідведеному для зупинки місці, під час якої пасажир, відчинивши двері автомобіля, допустив бокове контактування з припаркованим водієм ОСОБА_2 автомобілем марки "PEUGEOT 5008", номерний знак НОМЕР_2 , після чого залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої була причетна, чим порушила вимоги пунктів 2.10 "а", 15.1 Правил дорожнього руху та в подальшому всупереч вимог п.2.10 "є" Правил дорожнього руху після скоєння дорожньо-транспортної пригоди, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, вживала алкогольні напої, а саме: коньяк. У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину в скоєнні інкримінованих правопорушень не визнала. Пояснила суду, що 29 вересня 2024 року вона перебувала на робочому місці в магазині "РДК" за адресою: м.Здолбунів Рівненської області, вул.Лесі Українки, 9А, де працювала продавцем. До неї у магазин прийшов її чоловік ОСОБА_3 та його товариш ОСОБА_4 , які вживали алкогольні напої за місцем її роботи. Близько 10 години вона вирішила завезти свого чоловіка ОСОБА_3 та його товариша ОСОБА_4 додому. При цьому її чоловік ОСОБА_3 сів на заднє пасажирське сидіння з правої сторони, а ОСОБА_4 сів на переднє пасажирське сидіння автомобіля "VOLKSWAGEN TOURAN", номерний знак НОМЕР_1 . Під час руху вказаним транспортним засобом, за кермом якого перебувала вона, по вул.Сагайдачного її чоловікові ОСОБА_3 стало погано внаслідок вживання алкогольних напоїв, у зв`язку з цим вона зупинила транспортний засіб на дорозі, після чого ОСОБА_3 відкрив задні двері автомобіля. На місці зупинки знаходилися припарковані транспортні засоби, однак вона не чула звуків удару та пошкодження дзеркала заднього виду припаркованого транспортного засобу, оскільки у них в автомобілі гучно грала музика, а її чоловік дуже голосно кашляв. Тому вона поїхала далі і після того, як відвезла додому свого чоловіка та його товариша, повернулася назад у магазин на своє робоче місце, де вжила коньяк, оскільки перебувала у стресовому стані. Через декілька хвилин до неї у магазин прийшла ОСОБА_2 та працівники поліції. Вона повідомила працівникам поліції про те, що за кермом автомбіля була вона та відмовилась проходити медичний огляд на стан сп`яніння, повідомивши працівникам поліції про те, що вживала алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди. Вона разом з чоловіком мала намір відшкодувати завдані ОСОБА_2 збитки внаслідок пошкодження дзеркала заднього виду, однак не в такому розмірі, в якому запропонувала потерпіла, оскільки, на їх думку, вказана сума (16000 гривень) є занадто великою.

Захисник правопорушника - адвокат Грозік І.І. вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124, ч.4 ст.130 КУпАП, оскільки в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди винуватий пасажир автомобіля ОСОБА_3 , тому просить закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124, ч.4 ст.130 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що автомобіль марки "PEUGEOT 5008", номерний знак НОМЕР_2 , належить на праві власності її батькові ОСОБА_5 , але перебуває в її користуванні. 29 вересня 2024 року їй зателефонував її сусід та повідомив про те, що водій автомобіля марки "VOLKSWAGEN TOURAN" чорного кольору пошкодив дзеркало заднього виду на її автомобілі, який вона припаркувала по вул.Сагайдачного в м.Здолбунові неподалік магазину, в якому працювала ОСОБА_1 . Тоді вона викликала працівників поліції. Поруч із магазином стояв транспортний засіб марки "VOLKSWAGEN TOURAN", вона зайшла у магазин і запитала в ОСОБА_1 чи можна подивитись відеозапис з камер спостереження, які знаходяться на магазині. Під час розмови ОСОБА_1 повідомила їй, що за кермом автомобіля марки "VOLKSWAGEN TOURAN" була вона, під час руху її чоловікові стало погано, тому вона сказала йому відкрити двері автомобіля. ОСОБА_1 запропонувала їй владнати ситуацію, але відмовилась відшкодувати їй завдану матеріальну шкоду в розмірі 16000 гривень.

Представник власника транспортного засобу марки "PEUGEOT 5008", номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_5 - адвокат Ярмольчук В.С. просить пртягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки вона зупинила транспортний засіб на дорозі у невідведеному для зупинки місці, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, після чого залишила місце скоєння дорожньо-транспортної пригоди та вживала алкоголь.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «…будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі…».

Відповідно до п.15.1 Правил дорожнього руху, зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

За порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна встановлено адміністративну відповідальність за ст.124 КУпАП.

У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди згідно з пунктами 2.10 "а", 2.10 "є" Правил дорожнього руху водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, а також до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, передбачено статтею 122-4 КУпАП.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП є вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених за ст.ст.122-4, 124, ч.4 ст.130 КУпАП повністю та об`єктивно підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 139326 від 29 вересня 2024 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 139295 від 29 вересня 2024 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 139308 від 29 вересня 2024 року, схемою місця ДТП від 29 вересня 2024 року, фотознімками, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29 вересня 2024 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 29 вересня 2024 року, поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та іншими доказами по справі.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Підстав вважати їх недопустимими суд не вбачає.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 є його дружиною. Вранці 29 вересня 2024 року він разом зі своїм товаришем ОСОБА_4 вживали алкогольні напої у приміщенні магазину, в якому на той час працювала його дружина. Близько 10 години, коли ОСОБА_1 відвозила його та ОСОБА_4 додому, він сидів на задньому сидінні справа, а його товариш ОСОБА_4 знаходився на передньому пасажирському сидінні. Під час руху в автомобілі йому стало погано внаслідок вживання алкогольних напоїв, тому він попросив дружину зупинити транспортний засіб. Під час відкриття дверей автомобіля він не чув і не бачив, що пошкодив дзеркало на припаркованому транспортному засобі марки "PEUGEOT 5008" з номерним знаком НОМЕР_2 , але допускає, що міг це зробити. Під час зупинки він не виходив з автомобіля. Він мав намір відшкодувати завдану потерпілій матеріальну шкоду, однак вважає, що ОСОБА_2 вимагає занадто велику суму в розмірі 16000 гривень.

Свідок ОСОБА_4 надав суду пояснення, що він перебуває у дружніх стосунках з ОСОБА_3 29 вересня 2024 року вранці вони зустрілись у магазині, в якому працювала ОСОБА_1 , де розпивали алкогольні напої. Після цього, близько 10 год., коли ОСОБА_1 відвозила їх додому, під час рух ОСОБА_3 стало погано, тому ОСОБА_1 зупинила транспортний засіб та вийшла з автомобіля. Однак він не бачив як сталася дорожньо-транспортна пригода і не чув звуків пошкодження транспортних засобів.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який міститься у матеріалах справи, ОСОБА_1 підтвердила факт керування транспортним засобом та вживання алкоголю після скоєння дорожньо транспортної пригоди.

Суд не бере до уваги твердження захисника ОСОБА_6 про те, що у скоєнні дорожньо транспортної пригоди наявна вина пасажира, а не водія транспортного засобу, оскільки під час руху ОСОБА_1 здійснила зупинку транспортного засобу на дорозі у невідведеному для зупинки місці, внаслідок чого шляхом відкриття пасажиром ОСОБА_3 дверей автомобіля було пошкоджено дзеркало заднього виду транспортного засобу марки "PEUGEOT 5008" з номерним знаком НОМЕР_2 , який стояв припаркований водієм ОСОБА_2 з дотриманням Правил дорожнього руху.

Доводи правопорушника ОСОБА_1 та її захисника Грозіка І.І. про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124, ч.4 ст.130 КУпАП, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та повністю спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, які узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація, на думку суду, не являються сумнівними, узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Оцінюючи докази в сукупності, суд вважає їх достовірними і достатніми для визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124, ч.4 ст.130КУпАП.

Невизнання вини правопорушником в інкримінованих адміністративних правопорушень суд розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за скоєні адміністративні правопорушення.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин судом не встановлено.

Згідно положень ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

На підставі наведеного, враховуючи характер та ступінь небезпеки вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, суд вважає за доцільне застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно положень ст.40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.

Керуючись ст.ст.36, 40-1, 122-4, 124, ч.4 ст.130, ст.ст.221, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винною у скоєнні правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124, ч.4 ст.130КУпАП, та піддати її адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (Тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (Три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ), банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 605 (Шістсот п`ять) грн. 60 коп.

На підставі ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом (ч.1 ст.308 КУпАП).

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ч.2 ст.308 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Здолбунівський районний суд Рівненської області.

С у д д я