Справа № 352/2079/24
Провадження № 3/352/1021/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 рокум. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Олійник М.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 90 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ІФ №000084 від 29 липня 2024 року вказано, що ОСОБА_1 29 липня 2024 року о 09 год 55 хв здійснювала лов риби вудкою поплавковою на р. Дністер і виловила 2 екземпляри вирезуба причорноморського вагою 0,3 кг. Даний вид риби занесений до Червоної книги України. Внаслідок своїх дій було порушено п.п. 3, п.5 Розділу IV Правил спортивного та любительського рибальства, відповідальність за яке передбачена за ч.2 ст. 90 КУпАП. Риба вирезуб причорноморський 2 екземпляри у снулому стані та вудка поплавкова вилучена інспекторами «Рибоохоронного патруля».

ОСОБА_1 у судовому засідання свою провину не визнала і пояснила, що 29 липня 2024 року вона дійсно зі своїм чоловіком, дітьми та друзями відпочивали на березі р. Дністер. Поряд з ними були рибалки, які ловили рибу вудками. В якийсь момент до них підійшли жінки, які представилися інспекторами і сказали, що неможна ловити рибу, що занесена до Червоної книги. Вона повідомила, їм, що рибу ніхто не ловив і їм не відомо, кому належить вудка та відро з рибою. Проте інспектори не приймали її пояснення і сказали, що мають намір скласти протокол про адміністративне правопорушення. Між ними виник конфлікт. Вони викликали працівників поліції, які в свою чергу змусили її надати документи, погрожуючи затримати на три доби для з`ясування особи. Також їй пояснили, що якщо вона підпише протокол, все завершиться попередженням. Наголошує, що рибу не ловила. Просила звернути увагу, що до протоколу не долучено жодних доказів на підтвердження її провини, тому просила провадження у справі закрити.

Захисник Боднарчук С.Я. просив суд закрити провадження у справі через відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Клопотання обґрунтував тим, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення в якості свідків особи є працівниками Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в Івано-Франківській області, тому їх свідчення не можуть прийматися судом. Окрім того, просив допитати в якості свідків, осіб, що були безпосередніми очевидцями подій.

Свідок ОСОБА_2 суду повідомила, що працює на посаді головного державного інспектора відділу охорони біоресурсів Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в Івано-Франківській області. 29 липня 2024 року вона разом з двома іншими інспекторами проводили перевірку на березі р. Дністер в с. Побережжя. Вони побачили чоловіка та жінку, які ловили рибу вудками, у відрі була риба, серед якої два екземпляри вирезубу причорноморського. Вони повідомили, що вказана риба занесена до Червоної книги, тому вони змушені скласти протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 категорично відмовилася давати документи, почала сваритися, тому вони викликали працівників поліції. Потім нею був складений відповідний протокол про адміністративне правопорушення. Відео зйомку та фотозйомку вони не здійснювали, оскільки ОСОБА_1 проти цього категорично заперечувала.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що 29 липня 2024 року вона у складі групи інспекторів проводила перевірку на березі р. Дністер. Вони побачили чоловіка та жінку з вудками, у відрі були рибини, що занесені до Червоної книги. На запитання хто саме виловив рибу, жінка повідомила, що це зробила вона, але не знала, що це заборонено. Жінка категорично відмовилася надавати документи, що посвідчують особу, тому був викликаний патруль поліції. Після чого жінка надала документи і був складений протокол про адміністративне правопорушення. Особисто вона не бачила, щоб ОСОБА_1 ловила вудкою вказану в протоколі рибу.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що 29 липня 2024 року вона з іншими колегами інспектували берег річки Дністер. Вони побачили на березі жінку та чоловіка, біля яких було відро з рибою, через якої були види занесені до Червоної книги. ОСОБА_1 пояснила, що це вона виловила рибу, але не знала, що вона занесена до Червоної книги. Документи вона категорично відмовилася давати, тому була викликана поліція. Особисто вона не бачила, щоб жінка ловила рибу, але при складанні протоколу вона визнала цей факт.

Свідок ОСОБА_5 суд повідомив, що 29 липня 2024 року він, разом з дружиною та дітьми, відпочивали зі своїми друзями подружжям ОСОБА_6 на березі р. Дністер. На березі були рибалки, які ловили рибу вудками. В якийсь момент до них підійшли жінки, які представилися інспекторами та повідомили, що ними були виловлені заборонені види риби. Вони пояснювали, що риболовлею не займалися, а вудка і відро на березі мабуть залишив якийсь рибалка. Проте на такі пояснення інспектори не зважали і склали протокол на ОСОБА_1 . Чому саме на неї був складений протокол, йому не відомо. Стверджував, що ОСОБА_1 того дня точно ніякої риби не ловила.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що 29 липня 2029 року він із дружиною ОСОБА_1 , дітьми та їхніми друзями, також з дітьми, відпочивали на березі р. Дністер. Недалеко від них перебував рибалка, який рибалив двома вудками. Через деякий час до них підійшли інспектори і звинуватили у вилові заборонених видів риб, вони заперечували і пояснювали, що риболовлею не займалися. Проте інспектори не зважали на їхні пояснення та почали складали протокол про адміністративне правопорушення. Чому протокол був складний відносно його дружини, йому не відомо. Риба у відрі була живою, але вони її помістили у пакет, пояснивши, що мають її вилучити. Стверджував, що ні він, а ні його дружина ОСОБА_1 , рибу не ловили.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 90 КУпАП, суду були надані такі докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ІФ №000084 від 29 липня 2024 року, згідно з яким ОСОБА_1 29 липня 2024 року о 09 год 55 хв порушила вимоги щодо охорони видів тварин, занесених до Червоної книги України, виловивши з річки на поплавкову вудку дві рибини виду вирезуб причорноморський та не вживши при цьому заходів щодо негайного її повернення в природне середовище (а.с.2);

-акт № ІФ000084 виявлення та вилучення водних живих ресурсів, знарядь лову, іншого майна, плавучих і транспортних засобів від 29 липня 2024 року (а.с.3);

-довідку №33.3-20/36-24 від 29 липня 2024 року щодо розміру шкоди внаслідок незаконного вилову риби (а.с.4);

-опис-оцінку вилучених водних живих ресурсів та знарядь лову рибальського майна, від 29 липня 2024 року (а.с.5-6);

-два фотознімки, на одному з яких зображений поліцейський автомобіль, а на іншому два екземпляри риби (а.с.7-8).

У відповідності до вимог статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно вимог частини 1 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до вимог ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина друга статті 90 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за погіршення, знищення середовища перебування (зростання) тварин і рослин, види яких занесені до Червоної книги України або які охороняються відповідно до міжнародних договорів України, знищення, незаконне або з порушенням встановленого порядку вилучення їх із природного середовища, а також порушення умов утримання (вирощування) тварин і рослин зазначених видів у ботанічних садах, дендрологічних та зоологічних парках, інших спеціально створених штучних умовах, що призвело до їх загибелі, каліцтва (пошкодження), інші порушення порядку охорони, використання і відтворення таких видів тварин і рослин.

Відповідно до п 5 пп.3 Правил спортивного і любительського рибальства, для забезпечення охорони водних біоресурсів забороняється: добування (вилов), транспортування або зберігання на рибогосподарському водному об`єкті (його частині), в його прибережній захисній смузі або у транспортному засобі чи на борту судна усіх видів морських звірів та водних біоресурсів, які занесені до Червоної книги України та/або включені до переліків регіонально рідкісних видів, що охороняються, та включені до інших переліків, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Аналізуючи надані докази, суд звертає увагу на таке:

Стосовно протоколу про адміністративне правопорушення, суд звертає увагу, що хоча протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів, при цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Щодо пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , суд змушений констатувати, що не може обґрунтовувати винуватіть особи у вчиненні правопорушення, лише поясненнями вказаних осіб, оскільки: по-перше, вони являється інспекторами відділу охорони водних ресурсів, тому не можуть вважали безсторонніми; по-друге, в ході допиту жоден з них не підтвердив, факту вилову риби саме ОСОБА_1 , а складення протоколу у відношенні неї пояснювали, тим, що вона сама визнала факт вилову риби; по-третє, показання вказаних свідків не підтверджені жодними іншими належним і допустимими доказами.

Натомість свідки захисту ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які були безпосередніми очевидцями подій, підвередили пояснення ОСОБА_1 стосовно того, що виловом риби 29 липня 2024 року вона не займалася.

Документи щодо виявлення, вилучення знарядь лову, іншого рибальського майна, плавучих та інших транспортних засобів, риби та інших водних живих ресурсів виявлених 29 липня 2024 року самі по собі не можуть братися судом в якості винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Так само і долучені два фотознімки, на одному з яких зображений поліцейський автомобіль, а на іншому два екземпляри риби, жодним чином не підтверджують вчинення адміністративного правопорушення саме ОСОБА_1 .

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.

Крім того суд враховує, що обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення нести тягар доказування, є складовою презумції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

З огляду на наведене, сам лише факт виявлення інспекторами двох екземплярів риб, занесених до Червоної книги, не може свідчити, що саме ОСОБА_1 29 липня 2024 року о 09 год 55 хв здійснювала лов риби вудкою поплавковою на р. Дністер і виловила 2 екземпляри вирезуба причорноморського вагою 0,3 кг.

Враховуючи, що склад адміністративного правопорушення не підтверджено належними доказами, провадження підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки відсутня об`єктивна сторона правопорушення.

При цьому слід зазначити, що розглядаючи адміністративні матеріали, які направлені до суду з метою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності і які визнані органом, що їх направляє достатніми для досягнення поставленої мети, суд не може вийти за межі обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Таким чином, надані органом поліції матеріали суд визнає недостатніми для підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні інкримінованого правопорушення, а отже, керуючись фундаментальним принципом презумпції невинуватості та вимогами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі з причини відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 90 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247, 251, 252, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 90 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вилучені 29 липня 2024 року: одну вудку поплавкову та 2 штуки вирезубу причорноморського, що знаходяться на зберіганні в Управлінні Державного агентства меліорації, рибного господарства та продовольчих програм Івано-Франківської області - конфіскувати в дохід держави.

Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Максим ОЛІЙНИК