Справа № 950/1110/24
Номер провадження 3/950/646/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2024 року м. Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Чхайло О. В., при секретарі судового засідання Сивоконь А.І., з участю: особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1

за ч. 5 ст. 126 КУпАП;

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 655896 від 31.03.2024 ОСОБА_1 звинувачується в тому, що він 31.03.2024 о 14:10 год. по вул. Незалежності м. Лебедин Сумської області керував автомобілем ИЖ 21251, номерний знак НОМЕР_1 позбавлений права керування транспортними засобами повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зауважив, що водійського посвідчення він не має та його не отримував взагалі, права керування транспортними засобами ніколи не позбавлявся.

Заслухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши зібрані в ході судового розгляду докази, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом є завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Ухвалюючи рішення, суд вважає, що досліджені судом докази не доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому в вину.

Так, в матеріалах справи мається протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо останнього за ч. 5 ст. 126 КУпАП (а.с. 2), з якого вбачається, що ОСОБА_1 звинувачено у тому, що він керував транспортним засобом, будучи позбавлений права керування транспортними засобами, повторно протягом року.

Однак, суд не може погодитися з вказаними висновками та при прийнятті рішення враховує таке.

Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Частинами другою - четвертою ст. 126 КУпАП установлена відповідальність за:

- керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом;

- керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами;

- керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

До матеріалів справи поліцейським долучено постанову про притягнення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, якою встановлено, що 29.06.2023 останній керував транспортним засобом без посвідчення водія.

За протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД № 655896 від 31.03.2024, який розглядається судом, дії ОСОБА_1 кваліфіковано як повторні з посиланням на те, що особа є позбавленою права керування транспортними засобами, але на підтвердження факту позбавлення ОСОБА_1 такого права не надано жодних доказів.

В судовому засіданні останній пояснив, що водійського посвідчення не має та ніколи його не отримував і права керування транспортними засобами не позбавлявся.

Такі його пояснення спростовані не були. Більш того довідкою відділення поліції № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області, долученою до справи, доводиться те, що згідно облікових даних ТСЦ МВС ОСОБА_1 посвідчення не отримував.

Інші докази суду не надані та матеріали справи не містять.

Сам же протокол про адміністративне правопорушення не може бути тим беззаперечним доказом, оскільки викладені в ньому обставини повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, що притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у органу, який розглядає матеріали справи.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дії особи, яка притягується до відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, яка позбавлений права керування транспортними засобами, повторно протягом року, кваліфіковано невірно, оскільки в ході судового розгляду не доведено, що ОСОБА_1 позбавлявся права керування транспортними засобами, так само як і не доведено, що він протягом року притягувався за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме за керування транспортними засобом, будучи позбавленим такого права.

Наявність постанови про притягнення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП у даному разі не є підставою кваліфікації його дій як повторних та притягнення до відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки фабула обвинувачення, викладеного поліцейським у протоколі, не містить вказівку про те, що особа керувала транспортним засобом без посвідчення водія.

Суд же позбавлений права самостійно редагувати пред`явлене особі обвинувачення та розглядає справу в межах того обвинувачення, яке сформульоване у протоколі про адміністративне правопорушення.

У справах «Малофеева проти Pocії» (рішення від 30 травня 2013 року заява № 36673/04) та «Карелін проти Pocії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях відзначає, що принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб при виконанні своїх обов`язків судді не починали розгляду справи з упередженням щодо вчинення підсудним правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; тягар доведення лежить на стороні обвинувачення, і будь-який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого; сторона обвинувачення має повідомити підсудного про висунуте проти нього обвинувачення (для того, щоб він міг підготувати і представити свій захист відповідно) та надати суду докази, достатні для його засудження (пункт 77 рішення у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» (Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain) від 6 грудня 1988 року, пункт 97 рішення у справі «Яношевич проти Швеції» (Janosevic v. Sweden) від 23 липня 2002 року).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінивши всі наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд вважає необхідним провадження у ній закрити на підставі ст. 247 КУпАП, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, не є доведеною.

Керуючись ст. ст. 9, 126, 247, 245, 251, 252, 280 КУпАП;

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі до Сумського апеляційного суду скарги через Лебединський районний суд Сумської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Олександр ЧХАЙЛО