Номер провадження: 33/813/1128/24
Номер справи місцевого суду: 511/1106/24
Головуючий у першій інстанції Теренчук Ж.В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.05.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Коновалової В.А.,

з участю секретаря судового засідання Булацевської Я.В.,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Ващенка Олександра Вікторовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса в залі суду апеляційну скаргу

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

на постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 14 березня 2024 року, у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст постанови суду першої інстанції

Постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 14 березня 2024 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з вказаною постановою, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ОСОБА_2 , за допомогою підсистеми (модуля) ЄСІТС Електронний суд, звернувся до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просив постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 14 березня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ОСОБА_2 посилається на відсутність в матеріалах справи належних доказів спроби перетину Державного кордону поза пунктом пропуску, окрім протоколу про адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження належними доказами не є безумовним доказом доведення вини. Зазначена у протоколі відстань від Державного кордону належними доказами не підтверджена. ОСОБА_1 пояснення надані під психологічним тиском. Також зазначає, що в матеріалах справи відсутня схема правопорушення, на який зафіксовано позначки місця вчинення правопорушення, маршрут руху, фото та відеофіксацію тощо.

У судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ОСОБА_2 , який приймав участь в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити.

Положення ч. 2 ст. 268 КУпАП не містять вимог щодо обов`язкової участі у справі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи участь у судовому засіданні захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає необхідним зазначити таке.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, до суду надано протокол ПдРУ № 255367 від 10 березня 2024 року.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ № 255367 від 10 березня 2024 року, 10 березня 2024 року о 22 годині 10 хвилин на західній околиці с. Лучинське, Роздільнянського району, Одеської області на відстані до 800 м від лінії державного кордону було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який спільно з громадянином України ОСОБА_3 намагався перетнути державний кордон України поза пунктом пропуску через державний кордон на вихід з України до Республіки Молдова, на напрямку с. Лучинське (Україна) - с. Нова Андріяшівка (Республіка Молдова) в районі прикордонного знаку № 0506 в пішому порядку з документами, що посвідчують особу, чим порушив вимоги ст. 9 Закону України "Про державний кордон України".

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується наявними у справі письмовими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 255367 від 10.03.2024 року, поясненнями ОСОБА_1 в яких він зазначив, що 10.03.2024 року мав намір перетнути ДКУ в групі з ОСОБА_3 ; рапортом інспектора прикордонної служби Дмитра Власова від 10.03.2024 року; копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 255368 від 10.03.2024 року відносно ОСОБА_3 , затриманого разом з ОСОБА_1 ; копією пояснень ОСОБА_3 в яких він зазначив, що 10.03.2024 року мав намір перетнути державний кордон України в групі з разом з ОСОБА_1 .

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Положеннями ч. 2 ст. 204-1 КУпАП визначено, що ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Так, ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» передбачено, що перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Крім того, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» визначено що, Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Положення про пункти пропуску через державний кордон України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24 лютого 2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан (воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків 18-60 років за кордон.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доведення наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

З письмових пояснень ОСОБА_1 від 10.03.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 прибув на станцію Надії з м. Одеси о 15:30 разом з ОСОБА_3 . Далі в пішому порядку вибули в напрямку ЄС з метою перетину Державного кордону. З метою жити нормально та працювати. Приблизно о 22:10 був затриманий прикордонниками та доставлений до відділу для складання адміністративного протоколу. Свою провину визнає претензій та доповнень не має.

З рапорта інспектора прикордонної служби вищої категорії начальника групи ПР та ПБПС віпс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » всп «Степанівка» ОСОБА_4 вбачається, що інспектор прикордонної служби вищої категорії начальник групи повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам віпс «Лучинське» впс «Степанівка» головний сержант ОСОБА_5 з 18:00 10.03.2024 року до 01.00 11.03.2024 року виконував наказ на охорону державного кордону України в прикордонному наряді «Прикордонний патруль». 10 березня 2024 року о 22 годині 10 хвилин на західній околиці с. Лучинське, Роздільнянського району, Одеської області на відстані 800 м від лінії державного кордону виявлено громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в групі осіб, а саме: 3 громадянином України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , намагався перетнути державний кордон України на вихід з України в Республіку Молдову в районі пп/зн 0506 на напрямку с. Лучинське (Україна) - с. Нова Андріяшівка (Республіка Молдова) поза пунктом пропуску через державний кордон України в пішому порядку та з документами, що посвідчують його особу, чим порушив вимоги абзацу 1 ст. 9 Закону України "Про державний кордон України", тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

До матеріалів справи також долучено копію протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ № 255368 від 10.03.2024 року складеного відносно ОСОБА_3 , копію письмових пояснень ОСОБА_3 , які за змістом є аналогічними поясненням ОСОБА_1 та підтверджують обставини прибуття на станцію Надії з м. Одеси о 15:30 разом ОСОБА_1 з метою в пішому порядку направитись в ЄС перетнувши Державний кордон.

Враховуючи наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази у сукупності, а також позицію ОСОБА_1 під час складання протоколу щодо визнання вини, колегія суддів вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, а саме спробу перетнути Державний кордон України поза пунктом пропуску на вихід з України до Республіки Молдова 10 березня 2024 року о 22 годині 10 хвилин.

Доводи апеляційної скарги про те, що перебування за 800 м від Державного кордону не свідчить про намір його незнаного перетину не заслуговують на увагу, в цій частині апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 10 березня 2024 року о 22 годині 10 хвилин перебував на західній околиці с. Лучинське, Роздільнянського району, Одеської області на відстані до 800 м від лінії державного кордону з документами, які посвідчують особу, що останнім в апеляційній скарзі не заперечується. Обставин у зв`язку з якими, окрім наміру перетнути Державний кордон поза пунктом пропуску, ОСОБА_1 , який проживає у АДРЕСА_1 , перебував 10 березня 2024 року о 22 годині 10 хвилин на західній околиці с. Лучинське, Роздільнянського району, Одеської області на відстані до 800 м від лінії державного кордону разом з документами, які посвідчують його особу апеляційна скарга не містить.

Посилання на відсутність в матеріалах справи схеми правопорушення, на який зафіксовано позначки місця вчинення правопорушення, маршрут руху апеляційним судом відхиляються, оскільки докази наявні в матеріалах справи містять відомості про те, що спроба перетину Державного кордону мала місце в районі прикордонного знаку № 0506, маршрут руху, а напрямок виїзду з України до Республіки Молдова особисто зазначався в письмових поясненнях ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що пояснення, надані ОСОБА_1 під психологічним тиском не підтверджуються жодними доказами, скаржником про обставини оскарження у встановленому законом порядку дій працівників прикордонної служби та доказів на підтвердження вказаних обставин ні суду першої інстанції, ні під час апеляційного перегляду не надано.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП. Вказані висновки відповідають доказам, наявним в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги не дають підстав для визнання вказаних доказів неналежними та недопустимими і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова Роздільнянського районного суду Одеської області від 14 березня 2024 рокубез змін.

Відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 14 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Коновалова