КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 рокум. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Барановського О.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 10 жовтня 2023 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17.000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановою суду першої інстанції визнані доведеними обставини, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 14.08.2023 о 13-й годині 35 хвилин в м. Києві, вул. Академіка Горбунова, 3 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz A 170» НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації рухів.

Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» прилад ARNK-0540. Результат позитивний - 2,32 %,

Водій від керування транспортного засобу відсторонений.

Таким чином ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішення суду, захисник Барановський О.В. в інтересах ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постанову Дарницького районного суду міста Києва від 10.10.2023 скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує, що обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, а твердження судді першої інстанції викладені у постанові є необґрунтованими та безпідставними, оскільки суддею не було повно та всебічно досліджено матеріали справи, а саме доданий до протоколу відеозапис на якому не зафіксовано яка саме особа керувала транспортним засобом.

Також, суддя першої інстанції не прийняв до уваги той факт, що на відеозаписі чітко зафіксовано, що працівники патрульної поліції навмання обирають особу яка керувала транспортним засобом.

Крім того, поза увагою суду залишився момент, щодо посилання сторони захисту на відсутність будь-яких свідків даної події та відсутність пояснень осіб які перебували на місці події.

Разом з тим, твердження судді першої інстанції про те, що вина ОСОБА_1 , підтверджується його добровільною згодою на проходження освідчення та результатом такого освідчення є необґрунтованим та безпідставним оскільки в даному випадку розглядалось питання, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП де основною ознакою та причиною притягнення особи до відповідальності є саме керування транспортним засобом, однак матеріали справи не містять жодного доказу факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Звертає увагу захисник, що 14.08.2023 в м. Києві по вул. Ак. Горбунова, б. 3, працівниками поліції не зупинявся транспортний засіб, а вже був припаркований біля СТО.

Зауважує, що суть правопорушення, зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, не ґрунтується на фактичних обставинах справи та зібраних доказів.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ані ОСОБА_1 , ані захисник його інтересах Барановський О.В. не з`явились, доказів про поважність причини неявки не надали, а тому суд вирішує розгляд апеляційної скарги проводити без участі сторін

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, переглянувши відеозапис, слід дійти наступних висновків.

Апеляційний суд переглядає справу в межах обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та визнані судом доведеними, за доводами апеляційної скарги//її доповненнями, підтриманими в суді апеляційними інстанції, як указано в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом першої інстанції дотримано вказаних вимог закону під час розгляду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення, складеним стосовно ОСОБА_1 , винність якого у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9А Правил дорожнього руху України за обставин, викладених в постанові, підтверджується дослідженими і оціненими у сукупності доказами в справі.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно з п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 441498 від 14.08.2023, того ж дня, водій ОСОБА_1 о 13-й годині 35 хвилин в м. Києві, вул. Академіка Горбунова, 3 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz A 170» НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації рухів.

Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» прилад ARNK-0540. Результат позитивний - 2,32 %.

Водій від керування транспортного засобу відсторонений.

Таким чином ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Вказаний протокол за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений, в силу ст. 255 КУпАП, уповноваженою на те особою, а саме - інспектором взводу № 2, роти № 1, батальйону № 2, полку № 2 з ОЛБ УПП у м. Києві ДПП, капралом поліції - Брусило А.О.

Матеріали справи не містять даних щодо оскарження ОСОБА_1 чи в його інтересах адвокатом/представником дій працівників поліції по оформленню протоколу про адміністративне правопорушення у досліджуваній справі, що входить до прямого обов`язку працівника поліції, уповноваженого на складання протоколу, на виконання ним своїй службових/посадових обов`язків, відповідно до законів України.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність доказів перебування за кермом ОСОБА_1 , то в матеріалах справи наявна постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 423859.

Згідно постанови водій ОСОБА_1 14.08.2023 о 13-й годині 35 хвилин в м. Києві, вул. Академіка Горбунова, 3 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz A 170» НОМЕР_1 без посвідчення водія, тобто не маючи права керування транспортним засобом, чим порушив п.п. 2.1.а ПДР України (а.с. 6).

Матеріали справи не містять даних щодо оскарження ОСОБА_1 чи в його інтересах адвокатом/представником дій працівників поліції по оформленню даної постанови.

Також, згідно з роздруківки квитанції приладу «Драгер», результат якого становить 2,32% проміле (а.с. 2).

Вказані обставини підтверджуються і переглянутим, у тому числі в суді апеляційної інстанції, відеозаписом досліджуваних подій, що долучений на диску до справи (а.с. 7).

Зокрема, згідно відеозапису, дійсно ОСОБА_1 перебуває у стані, що не відповідає обстановці, ознаки якого відзначаються працівниками поліції.

Так, на пропозицію працівника поліції ОСОБА_1 погоджується пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер».

Крім того, ОСОБА_1 говорить, що вживав алкоголь та на запитання працівника поліції «Чому сів за кермо?», ОСОБА_1 відповідає «Хотів доїхати до СТО».

Коли працівник поліції зачитує ОСОБА_1 зміст протоколу, останній жодного разу не заперечував, що він є саме водієм.

Доводи захисника апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а відповідний запис про це в протоколі є надуманим, тому він не є суб`єктом правопорушення за ст. 130 КУпАП та не підлягав жодному огляду на стан сп`яніння, хоча і не відмовлявся від такого огляду, є голослівними, спростовуються сукупністю вищенаведених доказів у справі, а тому не заслуговують на увагу.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

Не вказала на такі обставини, щоб заслуговували на увагу, і сторона захисту.

Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП - відповідає меті адміністративного стягнення та загальним засадам його накладення у відповідності до положень ст. 23 КУпАП.

У рішенні по справі "О?Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Законом України від 07.07.2016 № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

А тому, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за обставин, встановлених судом, буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що є ефективним.

За підсумками, апеляційна скарга захисника Барановського О.В. в інтересах ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 10 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17.000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Барановського О.В. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О. Балацька