Справа № 562/3525/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2024 року суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області Шуляк А.С. розглянув матеріали, які надійшли з відділення поліції №6 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ,

за ч.2 ст.187 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

15 жовтня 2024 року на розгляд Здолбунівського районного суду Рівненської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 160955 від 09 жовтня 2024 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення не може бути прийнята до провадження і підлягає поверненню для дооформлення з наступних підстав.

Відповідно до ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи належить до його компетенції розгляд даної справи.

За змістом статті 254 КУпАП основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 цього Кодексу. Протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі (ст.251 КУпАП).

Зі змісту вказаних норм КУпАП випливає, що особи, уповноважені складати протокол про адміністративне правопорушення, на завершальному етапі адміністративного розслідування повинні відобразити в протоколі про адміністративне правопорушення всі відомості, що обов`язково мають бути закріплені в ньому для того, щоб він мав відповідну силу і щоб його не можна було заперечувати. Також, Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (надалі за текстом Інструкція), затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376, деталізовано вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та порядку його складення. Відповідно до п.6 Розділу ІІ Інструкції усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються розбірливим почерком. Згідно з п.9 Розділу II Інструкції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Дії правопорушника кваліфіковані за ч.2 ст.187 КУпАП як порушення адміністративного нагляду, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 160955 від 09 жовтня 2024 року фабула правопорушення не містить ознаки повторності, тобто не зазначені ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено застосування судами України практики ЄСПЛ як джерела права.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи.

Виявлені недоліки позбавляють суд можливості всебічно і повно з`ясувати обставини справи та вирішити справу у точній відповідності із законом, що є підставою для повернення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 для належного оформлення.

При доопрацюванні матеріалів справи про адміністративне правопорушення необхідно усунути вищенаведені недоліки з урахуванням вимог ст.38 КУпАП щодо строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст.7, 221, 256, 278, 280, 283 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.187 КУпАП - повернути відділенню поліції № 6 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області для доопрацювання та належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

С у д д я