Харківський районний суд Харківської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року с. Покотилівка Харківської області

Справа № 635/8113/24

Провадження № 3/635/3076/2024

Суддя Харківського районного суду Харківської області Бондаренко І.Е, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1

УСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 1288/20-40-07-30 від 24 липня 2024 року, складений службовцями Головного управління ДПС у Харківській області щодо адміністративного правопорушника ч. 1 статті 155-1 КУпАП ОСОБА_2 .

У протоколі ОСОБА_3 зазначила, що з протоколом ознайомлена, згодна, до суду просила її не викликати.

ОСОБА_3 була повідомлена про час і місце розгляду її справи у суді у встановлений у законі спосіб. В судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила, клопотання про відкладення розгляду її справи не надала. За таких обставин суд розглянув справу ОСОБА_2 без його участі.

Склад адміністративного правопорушення у відповідності до протоколу:

« не проведення розрахункової операції через РРО були продані сигарети «Кент» на суму 100,0 грн та ненадання відповідного розрахункового документа;

Не забезпечення використання коду згідно з УКГ ЗЕД при продажу 31.01.2024 сигарет «Собраніє» синя.;

Порушення порядку обміну товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання всупереч встановленому надлишку товарних запасів в сумі 2990,0 грн.».

На думку особи, яка складала протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 вчинили адміністративне правопорушення, за яке настає відповідальність за ст.. 155-1 КУпАП.

Суд зазначає, що у відповідності до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Дія це вчинок або сукупність вчинків особи. Бездіяльність це пасивна форма поведінки людини, що полягає в невчиненні нею конкретної дії (дій), яку вона повинна була і могла вчинити в цих конкретних умовах.

Адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління містяться у главі 15 КУпАП ( статті 184-1--- 212-6). Виходячи з цього стаття 155-1 КУпАП встановлює відповідальність за дії, які посягають на власність, права і свободи громадян. Попри, це в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що власності, якогось громадянина була причинена шкода та її розмір. Невидача чека або не зазначення коду не може мати наслідком причинення шкоди власності громадян. Із опису складу правопорушення, що наведений у протоколі неможливо встановити зв`язок між незабезпеченням використання коду при продажу підакцизних товарів та загрозою власності, правам та свободам громадян.

Суд дійшов висновку, що в графі «склад адміністративного правопорушення» протоколу зазначені не дії або бездіяльність, а підсумки проведення фактичної перевірки, яка проводиться у відповідності до ст..80 Податкового кодексу України, що регулює відносини, які виникають у сфері справлення податків та зборів. Згідно з ст.. 86.1. ПКУ результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Податковий кодекс України не передбачає складення за результатами фактичної перевірки протоколу про адміністративне правопорушення.

Стаття 109.1 ПКУ встановлює, що податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом. Отже, оскільки посадові особи податкових органів діють у відповідності до ПКУ, порушення встановлені ними у акті фактичної перевірки є податковими.

Глава 11 Податкового кодексу України визначає, що за податкові правопорушення настає відповідальність у порядку, встановленому цією главою. На підставі змісту статті 113.3. ПКУ, яка визначає, що у разі вчинення платником податків двох або більше порушень іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) застосовуються за кожне вчинене разове та триваюче порушення окремо, враховуючи винятковий вид покарання - (штрафні (фінансові) санкції (штрафи)), яке не застосовується жодним іншим законодавством, враховуючи, що за результатами фактичної перевірки складення протоколу про адміністративне правопорушення не передбачене, суд дійшов однозначного висновку.

Цей висновок полягає в тому, що податкові органи на підставі актів фактичних перевірок зобов`язані притягати за порушення розрахункових операцій до податкової відповідальності винних осіб самостійно оскільки їм для цього надані повноваження, а у випадках виявлення ними порушень розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг і складення протоколів про адміністративне правопорушення, акти є неналежним доказом, а вина осіб повинна доводитися іншими фактами.

У справі, що розглядалася, мало місце складення протоколу про адміністративне правопорушення за вчинення податкового проступку.

Суд роз`яснює особі, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, що притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка вчинила податкове порушення має наслідком порушення принципу верховенства права, а саме - однієї із його складових - правової визначеності, яка полягає в тому, що особа має передбачати для себе наслідки порушення законодавства та притягнення до відповідальності за це порушення. Жодна особа, на думку суду, не здатна передбачити, що за порушення податкового законодавства її можуть притягнути до адміністративної відповідальності.

Орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

В даній справі протокол про адміністративне правопорушення складений неправильно оскільки не містить складу адміністративного правопорушення.

Отже, розглянувши матеріали справи, суд встановив відсутність фактичної основи, тобто події і складу адміністративного правопорушення , що дає мотиви та підстави для закриття справи. У відповідності до ст.. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ст.. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення суд виносить постанову, в тому числі про закриття справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 247, 283,284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , 08.01.1989 за ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя І.Е.Бондаренко