Номер провадження: 33/813/1/24
Номер справи місцевого суду: 522/1852/22
Головуючий у першій інстанції Ярема Х. С.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дришлюка А.І.,

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргуОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2022 року у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Приморського районного суду м. Одеса від 17 лютого 2022 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП було закрито у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення (т. 1, а.с. 34-36).

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова ухвалена без повного та всебічного розгляду справи, без надання відповідної правової оцінки доказам, тому є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню. Апелянт стверджує, що був позбавлений можливості бути присутнім в судовому засіданні під час розгляду справи та надавити відповідні пояснення. При цьому, на думку апелянта, суд надав помилкову оцінку доказам по справі, оскільки суперечності полягають у вимірюванні часових проміжків, які пройшли з моменту ввімкнення червоного світла світлофору, та не взято до уваги наявність двох протоколів про адміністративне правопорушення за фактом вчинення дорожньо-транспортної пригоди (т. 1, а.с. 39).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01 квітня 2022 року за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду (т. 1, а.с. 45-46).

Представник ОСОБА_2 адвокат Кешкентій Денис Володимирович надав заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначив, що його підзахисний не допускав порушень ПДР, які б перебували у причинному зв`язку з виниклими наслідками, а отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, з огляду на що просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити (т. 1, а.с. 104-105). При цьому, враховуючи, що Приморським районний судом м. Одеси було винесено дві постанови про відсутність складу адміністративного правопорушення в обох учасників ДТП, представник ОСОБА_2 просив призначити у справі експертизу, на вирішення якої поставити запитання: чи була технічна можливість у водія ОСОБА_2 , водія автомобіля Форд Едж, уникнути зіткнення з автомобілем Рено Дастер 09 січня 2022 року, за наявних умов руху обох автомобілів ? (т. 1, а.с. 106-106 зворот).

Під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, 25 липня 2022 року від представника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Некришева Євгенія Андрійовича надійшло клопотання про залучення до участі у справі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в якості потерпілого (т. 1, а.с. 65-67). Протокольною ухвалою у судовому засіданні, призначеному на 26 липня 2022 року, вказане клопотання було задоволено та залучено Департамент патрульної поліції Національної поліції України до участі у справі в якості потерпілого (т. 1, а.с. 108).

В подальшому, в даній справі неодноразово призначалися судові експертизи, а саме автотехнічна експертиза за клопотанням адвоката Кешкентій Дениса Володимировича в інтересах ОСОБА_2 (т. 1, а.с. 124-125), комплексна комп`ютерно-технічна та авто технічна експертиза за клопотаннями судового експерта про уточнення експертного завдання та у зв`язку із необхідністю надання додаткових вихідних даних для її проведення (т. 1, а.с. 164-165, 174-176, 180-183, 211-214). На час проведення експертиз провадження у справі зупинялося.

За результатами проведення судової комп`ютерно-технічної та авто технічної експертизи, призначеної на підставі ухвали Одеського апеляційного суду від 29 травня 2023 року, експертами ОНДІСЕ надано висновок №23-2996 від 26 вересня 2023 року (т. 1, а.с. 222-236).

13 жовтня 2023 року матеріали справи разом із вище вказаним висновком експертів повернуті до Одеського апеляційного суду (т. 1, а.с. 219). 17 жовтня 2023 року провадження у справі було поновлено (т. 1, а.с. 237-237а).

18 грудня 2023 року від представника ОСОБА_1 адвоката Сафронюка Павла Віталійовича надійшло клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи (т. 2, а.с. 20-21), яке ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2023 року було задоволено, провадження на час проведення експертизи зупинено (т. 2, а.с. 28-30). 26 березня 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Сафронюк Павло Віталійович уточнив дані для проведення експертизи (т. 2, а.с. 42). Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14 травня 2024 року клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Сафронюка Павла Віталійовича було задоволено, призначено у справі судову автотехнічну, транспортно-трасологічну експертизу, на час проведення якої провадження зупинено (т. 2, а.с. 46-48).

13 вересня 2024 року матеріали справи разом із висновком експерта повернуті до Одеського апеляційного суду (т. 2, а.с. 50). Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 вересня 2024 року поновлено провадження у справі (а.с. 59-60).

У судовому засіданні 01 жовтня 2024 року апелянт та його представник апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, представник потерпілої сторони просив врахувати надані ним письмові пояснення при винесенні постанови, проти задоволення апеляційної скарги не заперечував. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальної ОСОБА_2 та його захисник у судове засідання не з`явилися. Від захисника адвоката Кешкентія Д.В. надійшла заява про відкладення судового засідання. Учасники справи, що з`явилися до залу судового засідання, проти задоволення вказаного клопотання заперечували. Клопотання було відхилено як необґрунтоване належним чином. Справу розглянуто за фактичною явкою учасників, враховуючи наявні матеріали справи, висновки експертів та надані учасниками справи письмові пояснення по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, його представника та представника потерпілого, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а провадження необхідно закрити, з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Апеляційний суд, частково задовольняючи апеляційну скаргу та закриваючи провадження у справі, вважає за потрібне зазначити наступне.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що водій ОСОБА_2 , на автомобілі Ford Edge, не мав змоги своєчасно помітити наближення оперативного транспортного засобу, який рухався з відступленням від ПДР, та надати йому перевагу у русі, в результаті чого відбулося зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження. Тому, суд першої інстанції вважав, що факт вчинення ОСОБА_2 поставленого йому в провину адміністративного правопорушення не знайшов свого підтвердження, з огляду на що закрив провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (т. 1, а.с. 36).

Разом з тим, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна виходячи з наступного.

Як вже зазначалося вище, зі сторони захисту та зі сторони потерпілого представниками зазначених учасників ініціювалося питання щодо проведення судових експертиз з метою підтвердження або ж спростування обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 09 січня 2022 року. За результатами їх проведення були надані наступні висновки.

Згідно з висновком експертів №23-2996 від 26 вересня 2023 року водій автомобіля Ford Edge належним виконанням вимог пункту 3.2 ПДР не мав технічної можливості уникнути ДТП, зупинившись до місця зіткнення шляхом вжиття заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки, давши дорогу патрульному автомобілю Renault Duster (т. 1, а.с. 232 зворот).

Відповідно до висновку експерта №24-2956 судової автотехнічної експертизи обставин зіткнення, по першому питанню експерт зазначив, що за наданих судом вихідних даних, належні дії водія автомобіля Ford Edge в умовах події регламентувалися вимогами пунктів 3.2 та 12.3 ПДР, згідно з якими йому при початку перетину перехрестя (виїзду на нього) на сигнал світлофора, що дозволяв рух, та при виявленні наближення справа патрульного автомобіля Renault Duster, який рухався з увімкненими спецсигналами (проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом) і створював небезпеку для руху, слід було дати йому дорогу, вживши заходів щодо зменшення своєї швидкості руху аж до повної зупинки. У відповіді на друге запитання, експерт вказав, що відповідно до заданих судом вихідних даних, фактичні дії водія автомобіля Ford Edge не відповідали вимогам пунктів 3.2 та 12.3 ПДР. По третьому питанню, експерт зазначив, що відповідно до заданих судом вихідних даних, оскільки водій автомобіля Ford Edge належним виконанням вимог пунктів 3.2 та 12.3 ПДР мав технічну можливість запобігти настанню події, то його фактичні дії перебувають у причинному зв`язку з фактом ДТП (т. 2, а.с. 53 зворот - 54).

Таким чином в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 124 КУпАП. Такий висновок апеляційного суду узгоджується з висновком, викладеним у постанові Приморського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2022 року (справа №522/1870/22), в якій суд першої інстанції вказав, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній причинно-наслідковий зв`язок вчинення ДТП, яке мало місце згідно з вищевказаним протоколом про адміністративне правопорушення. Тому, суд першої інстанції виснував, що вказана обставина виключає винуватість водія ОСОБА_1 у дорожньо-транспортній пригоді. Крім того, суд першої інстанції вважав за необхідне зазначити, що під час руху водій ОСОБА_1 виконав належним чином вимоги Правил дорожнього руху, при цьому, згідно з п. 1.4. ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Таким чином, висновок суду першої інстанції в цій справі про відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 не відповідає обставинам справи, які, в тому числі, були встановлені експертним шляхом, а тому прийнята постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Разом з тим, згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 09 січня 2022 року серії ААД №221837 дорожньо-транспортна пригода відбулася 09 січня 2022 року (т. 1, а.с. 2). Отже, на час розгляду справи апеляційним судом, тримісячний строк накладання адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, сплив.

Щодо відшкодування майнової шкоди.

Під час перегляду справи судом апеляційної інстанції до участі у справі було залучено у якості потерпілого Департамент патрульної поліції Національної поліції України, представник якого просив під час вирішення справи по суті вирішити також питання щодо відшкодування винним потерпілому майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, у розмірі 140705,68 грн (т. 1, а.с. 110-117). На підтвердження заявленого розміру майнової шкоди представник Департаменту надав копію висновку експертного дослідження №ЕД-19/116-22/776-АВ від 24 січня 2022 року, яким встановлено вартість матеріального збитку, завданого власникові «СКС RDS-02PП» на базі «Renault Duster», номерний знак НОМЕР_1 , унаслідок його пошкоджень у ДТП від 09 січня 2022 року (т. 1, а.с. 72-83).

Однак, відповідно до ч. 1 ст. 40 КУпАП якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Тобто, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має право вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди лише в разі накладення на винну особу адміністративного стягнення. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства (ч. 3 ст. 40 КУпАП). За таких обставин апеляційний суд позбавлений можливості вирішувати питання щодо відшкодування майнової шкоди, оскільки провадження у даній справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення відноситься до нереабілітуючих підстав, що, у свою чергу, не позбавляє сторону потерпілого права на звернення до суду із відповідним позовом в порядку цивільного судочинства. При цьому, апеляційний суд зауважує, що встановлення чи невстановлення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у разі закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не впливає на вирішення питання про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства, оскільки судом в такому випадку встановлюється наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями сторін та завданою шкодою, а також встановлюється розмір такої шкоди, яка має бути доведена/спростована сторонами по справі на підставі відповідних доказів, в тому числі тих, що зібрані під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскільки за обставинами даної справи наявні безумовні процесуальні підстави для скасування постанови суду першої інстанції, так як на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції строки, передбачені ст. 38 КУпАП, закінчились, апеляційний суд скасовує оскаржувану постанову суду першої інстанції та закриває провадження в справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2022 року скасувати, провадження у справі закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк