ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кратко Д.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого продавцем, у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за частиною 1 статтею 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

26 вересня 2024 року о 15 год. 45 хв., ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: м. Київ, бульв. Чоколівський, 39/1, «Кафе-терій», здійснив продаж алкогольних напоїв на розлив без марок акцизного збору, чим порушив статтю 15 Закону України «Про державне регулювання, виробництво і обіг спирту етилового, коньячного і плодового».

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 156 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 не з`явилась, хоча повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення повісток засобами поштового зв`язку на адресу, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення.

Водночас, 23 грудня 2024 року ОСОБА_1 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивував тим, що йому необхідний час для залучення захисника.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням пункту 1 статті 6 даної Конвенції.

Вирішуючи таке клопотання, суддя враховує, що ОСОБА_1 належно сповіщався про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився та будь-яких пояснень щодо протоколу про адміністративне правопорушення не надав, а подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП), оскільки визначений ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного закінчується 23.12.2024. Розгляд справи у розумі строки з одного боку забезпечує можливість своєчасного відновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадку необґрунтованості та безпідставності провадження у справі стосовно неї, а з іншого своєчасне вжиття заходів спрямованих на запобігання іншим правопорушенням, у випадку наявності підстав застосування адміністративного стягнення з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття (статті 23 КУпАП). У будь-якому випадку відповідні дії мають бути вчинені своєчасно, з метою недопущення негативних наслідків, пов`язаних із тривалим розглядом справи та не вирішенням її по суті.

З огляду на це, приходжу до висновку, що з метою забезпечення розгляду справи у розумні строки та до закінчення визначеного ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного, враховуючи неподання ОСОБА_1 жодних пояснень по суті складеного проколу та достатністю в матеріалах справи доказів для розгляду справи по суті, у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи слід відмовити.

У цьому випадку суд враховує, що протокол про адміністративне правопорушення було складено ще 26 вересня 2024 року, а тому у ОСОБА_1 було достатньо часу для вибору та залучення записника.

Таким чином, суд, відповідно до вимог частини 1 статті 268 КУпАП, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи або якщо у його задоволенні не було відмовлено, що сприятиме досягненню завдань, визначених статтями 1, 245 КУпАП, та розгляду справи в межах строків, які передбачені статтею 38 КУпАП.

Згідно з вимогами частини 1 статті 268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справ за частиною 1 статті 156 КУпАП не є обов`язковою.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 578979 від 26 вересня 2024 року, поясненнями ОСОБА_1 від 26.09.2024, в яких він підтвердив обставини викладені в протоколі, протокол огляду та вилучення від 26 вересня 2024 року та інші докази, суддя приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 156 КУпАП.

Так, частиною 1 статті 156 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за Роздрібна або оптова торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку, що тягне за собою тягне за собою накладення штрафу від двохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством

Згідно статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно статті 34 КУпАП обставин, що пом`якшують адміністративну відповідальність, судом не встановлено.

Згідно статті 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, особу правопорушника, надаючи оцінку всім зібраним доказам у їх сукупності, суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування до правопорушника адміністративного стягнення в межах санкції частини 1 статті 156 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 5 100,00 грн. (п`ять тисяч сто) гривень 00 коп., що становить 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів, з конфіскацією предметів торгівлі, оскільки і за таких обставин може бути досягнута мета перевиховання й попередження нових правопорушень, пов`язаних із грубими порушеннями Правил дорожнього руху України.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 33, 34, 40-1, 156, 251, 252, 283, 284, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 5 100 (п`ять тисяч сто) гривень 00 коп., з конфіскацією предметів торгівлі.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Речові докази, які вилучені відповідно до протоколу огляду та вилучення від 26 вересня 2024 року, конфіскувати.

Роз`яснити особі, до якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу.

Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 10 200,00 грн. (десять тисяч двісті гривень 00 коп.).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янського районного суду м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Д.М. Кратко