Справа № 750/5277/24 Головуючий у 1 інстанції Лямзіна Н. Ю.
Провадження № 33/4823/863/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника - Підгорного К.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 серпня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст.36 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Справи №750/5277/24 та 750/5290/24 об`єднано в одне провадження та присвоєно справі № 750/5277/24.

Місцевим судом встановлено, що 05 квітня 2024 року о 22 год. 33 хв., по проспекту Миру, 65 у м. Чернігові, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом LAND ROVER, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», або в медичному закладі у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

09 квітня 2024 року о 04 год. 02 хв., у м. Чернігові приблизно 300 метрів від буд. 86 по вул. Стрілецька, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом LAND ROVER RANGE ROVER SPORT, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від продуття приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у лікаря ЧОПНЛ відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати як незаконну, а провадження по справі закрити. Вважає, що місцевим судом неповно з`ясовано фактичні обставини справи та не надано належної оцінки наявним у справі доказам. Вважає, що його діяння, описані в протоколі від 09.04.2024, не відповідають фактичним обставинам справи та не підпадають під дію ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки на момент його складання вже існував протокол про адміністративне правопорушення від 05.04.2024 року за ч.1 ст.130 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 . Апелянт вказує на відсутність доказів того, що він 09.04.2024 керував транспортним засобом, тому і вимога працівників поліції щодо проходження ним огляду на стан сп`яніння була незаконною. Посилається на те, що відеозаписи від 05.04.2024 року фіксують виключно безпідставну зупинку поліцейськими транспортного засобу та подальше грубе порушення ними норм законодавства. Також послався на відсутність підстав для проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки у нього були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння. З відеозапису не вбачається, що 05.04.2024 він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. Звертає увагу на те, що позбавлення його права керування транспортними засобами позбавить його можливості здійснювати волонтерську діяльність.

Крім того, просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки він не був присутнім у судовому засіданні місцевого суду, а копію судового рішення отримав лише 09 вересня 2024 року.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, що підтвердив його захисник, заяв про відкладення розгляду справ не подавав.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника Підгорного К.Є., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, зокрема, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно зі ст.289 КУпАП в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З метою забезпечення принципу доступу громадян до правосуддя, з огляду на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як слідує з матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 складені протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД № 884416 від 05 квітня 2024 року за ч.1 ст.130 КУпАП та серії ААД № 884032 від 09 квітня 2024 за ч.1 ст.130 КУпАП, згідно яких він 05 квітня 2024 року о 22 год. 33 хв., у м. Чернігові по проспекту Миру, 65, керував транспортним засобом LAND ROVER, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», або в медичному закладі у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.5).

Окрім цього, 09 квітня 2024 року о 04 год. 02 хв., у м. Чернігові приблизно 300 метрів від буд. 86 по вул. Стрілецька, ОСОБА_1 керував транспортним засобом LAND ROVER RANGE ROVER SPORT, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від продуття приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у лікаря ЧОПНЛ відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.17).

Отже, протоколи про адміністративні правопорушення є документами, що офіційно засвідчують факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського слідує, що 05 квітня 2024 року транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, оскільки надійшло анонімне повідомлення, що даним автомобілем керує водій в стані алкогольного сп`яніння, про що останньому було озвучено. Водій з підставою зупинки не погодився та почав висловлюватися нецензурною лайкою. На вимогу працівників поліції надати посвідчення водія та реєстраційний талон на транспортний засіб, водій відмовився. Під час спілкування працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропонували йому пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», проте водій відмовився в категоричній формі. На пропозицію пройти огляд у медичному закладі, ОСОБА_1 спочатку погодився, але потім теж відмовився. При цьому, вів себе зухвало, в категоричній формі відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, надавати пояснення, ознайомлюватися та підписувати будь-які документи.

Водій ОСОБА_1 після оформлення адміністративних матеріалів, будучи незгодним з діями працівників поліції, самостійно медичний огляд не пройшов та медичний висновок не надав.

Твердження апелянта на те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, однак працівники поліції, ігноруючи пояснення останнього, безпідставно склали протокол про адміністративне правопорушення, спростовуються даними відеозаписами, з яких чітко вбачається, що водій, затягував час, вказував, що згоден пройти огляд у закладі охорони здоров`я, при цьому відмовляється їхати, що вірно розцінено як відмова від його проходження.

На думку суду апеляційної інстанції, саме усвідомлення ОСОБА_1 можливого виявлення стану алкогольного сп`яніння в разі продуття приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, від продуття якого він відмовився, а також його відмова від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, і зумовило таку його поведінку.

При цьому, факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння було зафіксовано на технічний носій, що узгоджується із положеннями ст.266 КУпАП.

Посилання апелянта щодо незаконної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не знайшли свого підтвердження, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху, незгода водія із причинами зупинки або ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та не впливає на причину зупинки. Крім того, на даний час діє воєнний стан і працівники поліції мають право зупиняти та перевіряти усі транспортні засоби.

Як вбачається з відеозапису, одразу після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 05.04.2024 працівник поліції пояснив причину зупинки, а саме, що згідно п.3 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» надійшла інформація, що даним транспортним засобом керує водій в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Доводи ОСОБА_1 про те, що у нього були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, не заслуговують на увагу, так як вони спростовуються відеозаписом події, згідно яких у останнього були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, які встановлені працівником поліції у відповідності до Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність доказів керування ним 09 квітня 2024 року транспортним засобом, не є переконливими, з наступних міркувань.

Як слідує з переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського, автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER SPORT, д.н.з. НОМЕР_1 , в якому перебував ОСОБА_1 , був виявлений поліцейськими на дорозі з увімкненим двигуном. З переднього пасажирського сидіння вийшов чоловік, а згодом з цього ж сидіння вийшов ОСОБА_1 , при цьому повідомляючи, що він не керував транспортним засобом. Поліцейські пояснили водію, що надійшло повідомлення про те, що під час комендантської години в даному автомобілі був шум, гам та гучно грала музика. На вимогу працівників поліції надати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу водій відмовився. Під час спілкування працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, які йому були озвучені, та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», але водій категорично відмовився, проте погодився пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я. Потім працівники поліції доставили ОСОБА_1 до наркологічного диспансерного відділення КНП «ЧОПНЛ», де ОСОБА_1 , проконсультувавшись із захисником в телефонному режимі, відмовився від проходження огляду. Після чого працівники поліції складали адміністративні матеріали, зі змістом яких ознайомили водія.

Відтак, апеляційний суд не має сумнівів, що саме ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу, а тому відповідно до п.2.5 ПДР України мав обов`язок пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від виконання якого він відмовився.

Дійсно, водій ОСОБА_1 не був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху, проте це не звільняло від виконання його обов`язків водія.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 серії ААД № 884032 від 09 квітня 2024 за ч.1 ст.130 КУпАП складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить усі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Доводи апелянта про наявність у його діях ознак повторності, є непереконливими, так як згідно з диспозицією ч.2 ст.130 КУпАП відповідальність настає саме за повторне вчинення протягом року правопорушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Повторним відповідно до ст.35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню.

Крім того, п.3 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджених наказом МВС України від 07.11.2017 №1395, визначено, що повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.3 ст.130 КУпАП).

Як убачається з матеріалів справи, 15.04.2024 від Управління патрульної поліції в Чернігівській області на розгляд судді Деснянського районного суду міста Чернігова Крапивному Б.В. надійшли протоколи про адміністративне правопорушення від 05.04.2024 стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (справа №750/5277/24; провадження №3/750/1817/24) та протокол про адміністративне правопорушення від 09.04.2024 стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (справа №750/5290/24; провадження №3/750/1823/24).

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 квітня 2024 року справи були об`єднані в одне провадження та присвоєно справі №750/5277/24 (провадження № 3/750/1817/24).

При цьому, матеріалами адміністративної справи повторність правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не підтверджується, оскільки відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 піддавався протягом року адміністративному стягненню за ст.130 КУпАП.

Таким чином, станом на 23 серпня 2024 року ОСОБА_1 не був особою, яка була притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому його дії не можуть бути кваліфіковані за ч.2 ст.130 КУпАП.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Інші твердження ОСОБА_1 висновків суду першої інстанції про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не спростовують, та не є підставою для скасування судового рішення.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, не заслуговують на увагу. Таку позицію ОСОБА_1 слід розцінювати, як намагання ним уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, з чим погоджується й апеляційний суд.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33, ст.36 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відтак, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 серпня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 серпня 2024 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний