КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 752/2982/24 Головуючий у суді першої інстанції - Єсауленко М.В.
Номер провадження № 33/824/4487/2024 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Яворського М.А., за участю секретаря судового засідання Кияшко К.О.., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану захисником Маляренко Сергієм Володимировичем на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 18 червня 2024 року щодо притягнення :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання (перебування) - АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №719543, 18 січня 2024 року об 11 год 30 хв, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz ML 270», н.з. НОМЕР_1 , по вул. Бродівській, 79-А у м. Києві у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 18 червня 2024 рокуОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Маляренко С.В.подав апеляційну скаргу, відповідно до якої вказує, що матеріали справи, так само як і наявні відеозаписи із боді-камер поліцейського, не містять відомостей (доказів) факту керування ОСОБА_1 у час та дату, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, будь-яким транспортним засобом, у тому числі автомобілем марки «MERCEDES-BENZ ML270», д.н.з. НОМЕР_2 (на відеозаписі з назвою «719543-1», о 11:36:19 (в момент увімкнення відеозапису) автомобіль стоїть, у той час, як згідно протоколу про адміністративне правопорушення, «о 11 год. 30 хв.» ОСОБА_1 нібито керував т/з).

Поліцейськими під час збору доказів у справі про адміністративне правопорушення по ст. 130 КУпАП не було роз`яснено ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП;

Вказує, що матеріали справи не містять (відсутній) відеозапису з боді-камери № 473582 та не містять Акту огляду особи в установленому Законом порядку на стан наркотичного сп`яніння із відомостями про огляд водія ОСОБА_1 поліцейськими.

Також зазначає, що у порушення приписів Інструкції та Порядку копія (2-й екземпляр) Акту огляду на стан наркотичного сп`янння з використанням спеціальних технічних засобів не було вручено ОСОБА_2 .

Крім того, матеріали справи не містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також матеріали справи не містять жодного доказу про відсторонення в установленому порядку ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення нібито ОСОБА_1 керував Т3 18 січня 2024 року о «11 год. 30 хв.», у той же час, як вбачається з відеозапису ОСОБА_1 доставлено до лікаря (початок огляду) лише о 13 год. 45 хв., тобто пізніше двох годин.

Також зазначив, що у порушення п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, долучені поліцейськими до матеріалів справи відеозаписи із боді-камери поліцейського не є безперервними, а з дослідженого відеозапису із боді-камери поліцейського у ОСОБА_1 не вбачається наявність ознак наркотичного сп?янінням.

Враховуючи вказане в апеляційній скарзі,апелянт просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в апеляційному суді, в судове засідання не з`явився.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Крім того, п.2.9А Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 719543 від 26 січня 2024 року, 18 січня 2024 року о 11 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz ML 270», н.з. НОМЕР_1 , по вул. Бродівській, 79-А у м. Києві у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння водія проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога в Київській міській наркологічній клінічній лікарні «Соціотерапія», чим порушив вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с. 1).

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» від 26 січня 2024 року зазначено, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, а в його організмі виявлено канабіноїди (марихуана), стимулятори (амфетамін) (а.с.3).

Після проходження огляду у лікаря нарколога ОСОБА_3 працівником поліції було вручено повідомлення про запрошення до підрозділу поліції 26 січня 2024 року о 09 год.00 хв. для складання протоколу про адміністративне правопорушення, останній із ним ознайомився та проставив власноручний підпис.

Також із матеріалів вказаної справи вбачається, що постановою УПП у м.Києві серії ЕНА № 1266276 від 18 січня 2024 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП за ознаками керування транспортним засобом особою, яка не має посвідчення водія відповідної категорії та підданий штрафу у розмірі 3400 грн. Даних про оскарження постанови у визначеному законом порядку, у розпорядження суду не надано.

Також в матеріалах справи містяться відеозаписи із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП 18 січня 2024 відносно ОСОБА_1 (а.с.7).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб.

Так, із долученого відеозапису встановлено, що працівники патрульної поліції здійснили перевірку документів ОСОБА_1 , який встановлений як водій транспортного засобу «Mercedes-Benz ML 270», н.з. НОМЕР_1 , на стаціонарному блокпосту, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Бродівська, 79-А. В ході перевірки документів працівниками поліції встановлено, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом не маючи посвідчення водія, оскільки у 2022 році воно було вилучено у зв`язку із складенням стосовно нього протоколу за ст. 130 КУпАП.

На відео зафіксовано (11:43:55), як ОСОБА_1 переставляє транспортний засіб та після цього працівниками поліції було проведено огляд транспортного засобу та поверхневу перевірку водія. В ході спілкування працівник поліції повідомив, що вбачає у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння та запропонував пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. У відповідь на що той погодився, після чого водій був доставлений до медичного закладу, де лікар провів його огляд з метою виявлення клінічних ознак наркотичного сп`яніння. Також лікарем здійснено відбір біологічного середовища з метою проведення лабораторних досліджень. Лікар повідомив працівників поліції і ОСОБА_1 , що висновок за результатами медичного огляду буде виготовлений 26 січня 2024 року.

Дані відеозаписи ретельно було перевірено судом першої інстанції і обґрунтовано покладено в основу прийнятого рішення, як належний та допустимий доказ.

Отже, зазначені вище докази підтверджують керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, будь-яких зауважень, доповнень чи пояснень до них, останнім, надано не було.

Матеріали справи не містять жодних клопотань про те, що ОСОБА_1 не згодний із результатами проведеного огляду, а неправомірні дії працівників поліції щодо порушення його огляду на стан наркотичного сп`яніння на що посилається в апеляційній скарзі, не були предметом окремого оскарження в суді.

Апеляційний суд звертає увагу, що доводи апеляційної скарги є тотожними клопотанню про закриття провадження у справі, поданого до суду першої інстанції, який надав їм належну оцінку та розглянув з додержанням норм матеріального та процесуального права.

При цьому, апеляційний суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі "Руїз Торіха проти Іспанії"). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії").

Постанова суду першої інстанції містить достатні мотиви для відповіді на істотні доводи щодо не керування транспортним засобом у визначений в протоколі день, час та місце, а також те, що поліцейськими при складанні протоколу не роз`яснені права. Крім того, такі обставини були предметом перевірки під час апеляційного перегляду.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, місцевим судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова Голосіївського районного суду міста Києва від 18 червня 2024 рокує законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Маляренко С.В., слід залишити без задоволення.

Керуючись положеннями статті 284, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Маляренко Сергієм Володимировичем,залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 18 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський