Справа № 473/5008/24
Провадження № 33/812/571/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 грудня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць В.В.

із секретарем судового засідання Біляєвою В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою захисником - адвокатом Вишневським Андрієм Анатолійовичем, на постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 листопада 2024 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 05 вересня 2024 року серії ААД№840456 05 вересня 2024 року о 12:29 год. в м. Вознесенськ по вул. Одеській, водій ОСОБА_1 керував мопедом DELTA50QT, б/н, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому порядку на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія за допомогою приладу Drager ARPJ- 0491", під відеозапис, що здійснювався за допомогою боді-камери TECSAR 4500 6/27 ) та автореєстратору «YІ-реєстратор» (24F113-YC91015) та згідно корінця алкотесту №233 результат склав 0,32 %, з яким водій погодився. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 адвокат Вишневський А.А. - подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 листопада 2024 року скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Так єдиним доказом перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу є відеозапис з відеореєстратора, де в період часу з 12:29:13-12:29:17 невстановлена особа в закритому шоломі їде на мопеді невстановленої моделі та марки білого кольору та працівник поліції махнув жезлом зупиняючи його. Чи зупинився транспортний засіб чи поїхав далі з відео не вбачається. Захисник Вишневський А.А. звертає увагу, що з зазначеного відеозапису неможливо встановити чи дійсно мопед білого кольору належав ОСОБА_1 , оскільки на наступних відеозаписах відсутні ідентифікуючі ознаки транспортного засобу ОСОБА_1 , окрім марки та моделі транспортного засобу, а саме DELTA50QT, що викликає сумнів в тому, що транспортний засіб ОСОБА_1 і той, що був зафіксований на відеозаписі, є одним і тим же транспортним засобом. До того ж працівник поліції починає розмову з ОСОБА_2 о 12:28:26, тобто на хвилину раніше, ніж працівниками поліції був поданий знак зупинки очевидно іншому транспортному засобу. В протоколі про адміністративне правопорушення також зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 12:29, в той час як з відеозапису DSJ 000 в період зупинки працівниками поліції іншого транспортного засобу ОСОБА_1 більш як хвилину стояв і розмовляв з працівниками поліції. На думку апелянта, з відеозапису вбачається, що працівники поліції розмовляли між собою, що треба зупинити інший мопед, в період з 12:29:13-12:29:35 по дорозі їхав інший мопед білого кольору. Також доказами у справі є і пояснення самого ОСОБА_1 , який зазначав, що транспортним засобом він не керував, а вів мопед до свого друга на ремонт, бо той зламався та не заводився. Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна. Крім того звертає увагу, що не може слугувати беззаперечним доказом того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції і посилання суду на поведінку ОСОБА_1 , якій спокійно спілкувався з працівниками поліції.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Вишневський А.А. не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи належним чином сповіщені: захисник Вишневський А.А. через систему «Електронний суд» та телефонограмою, за змістом якої він зобов`язався повідомити ОСОБА_1 про дату та час судового засідання, а ОСОБА_1 шляхом доставки відповідного sms- повідомлення на зазначений у протоколі номер зв`язку. В апеляційній скарзі захисник Вишневський А.А. просив проводити судовий розгляд без його участі та без участі ОСОБА_1 , у зв`язку з викладенням позиції в письмовій формі.

За такого апеляційний суд вважає можливим розглядати справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Вишневського А.А.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст 252 КУпАП).

Відповідно до п.п. "а" п.2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Положеннями частин 1-3 статті 266 КУпАП встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З оскаржуваної постанови вбачається, що обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 05 вересня 2024 року серії ААД№840456 05 вересня 2024 року о 12:29 год. в м. Вознесенськ по вул. Одеській, водій ОСОБА_1 керував мопедом DELTA50QT, б/н, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому порядку на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія за допомогою приладу Drager ARPJ- 0491", під відеозапис, що здійснювався за допомогою боді-камери TECSAR 4500 6/27) та автореєстратору «YІ-реєстратор» (24F113-YC91015) та згідно корінця алкотесту № 233 результат склав 0,32 %, з яким водій погодився. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. (а.с. 1).

Даний протокол підписаний ОСОБА_1 без яких-небудь заперечень. Від надання письмових пояснень по суті порушення ОСОБА_1 відмовився.

Згідно роздруківки тестування ОСОБА_1 на місці зупинки на алкоголь №233 від 05 вересня 2024 року за допомогою спеціального технічного засобу Alkotester Drager 6820 ARPJ- 0491, результат становить 0,32 ‰ (проміле). Результати тестування підписані ОСОБА_1 без зауважень. Аналогічні дані щодо тестування ОСОБА_1 зазначені у Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, у якому ОСОБА_1 власним підписом засвідчив, що згоден з результатами огляду (а.с. 3, 4).

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, також підтверджується відеозаписами проведеними працівниками поліції на боді-камеру TECSAR 4500 6/27 ) та автореєстратор «YІ-реєстратор» (24F113-YC91015), на яких зафіксовано проходження ОСОБА_1 за його згодою огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Alkotester Drager 6810 ARAM 2297 та складання адмінматеріалів (а.с. 7).

Зазначені докази в їх сукупності суд першої інстанції належним чином проаналізував та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання апеляційної скарги на те, що долучений до матеріалів справи відеозапис з відеореєстратора не підтверджує факту керування ОСОБА_2 мопедом та його зупинки працівниками поліції 05 вересня 2024 року, суд оцінює критично, як такі, що мають на меті ухилення від адміністративної відповідальності.

Так, той факт, що саме ОСОБА_1 керував мопедом DELTA50QT, б/н, який був зупинений працівниками поліції 05 вересня 2024 року о 12:29 год підтверджується зафіксованими відеозаписами з нагрудної боді-камери камери поліцейського та службового відеореєстратора (відеофайли є цілісними та безперервними кожний у свою чергу), з яких вбачається рух транспортного засобу (мопедуDELTA50QT, б/н) та його зупинку, встановлення особи водія ОСОБА_1 за його водійським посвідченням та пояснення ОСОБА_1 , який не заперечував факт керування транспортним засобом («Звідки ж так їдете? -«З Мартиновки» (відео БК TECSAR 4500 6/27 )-12:31:55 12:31:57).

Нічим не підтверджені і доводи апелянта, що ОСОБА_1 котив мопед у зв`язку з його технічною несправністю, та те, що працівники поліції імовірно зупиняли інший мопед білого кольору, який керувався невстановленою особою, оскільки спростовується вищевказаними відеозаписами.

При цьому апеляційний суд також звертає увагу, що ані в матеріалах про адміністративне правопорушення, ані на відео ОСОБА_1 , не заперечував факт керування ним мопедом та жодного разу не зазначав, що він не їхав, а котив мопед, у зв`язку з його несправністю .

Доводи апелянта щодо розбіжностей в часі фіксації керування транспортним засобом в протоколі про адміністративне правопорушення, відеозаписах з боді-камери та відеореєстратора не заслуговують на увагу, оскільки незначна розбіжність у часі вказаному в протоколі та часі, що міститься на записах не може бути підставою для скасування постанови суду, оскільки це логічно пояснюється технічними особливостями роботи пристроїв, який може не співпадати з точним часом.

На переконання апеляційного суду наявні у справі про адміністративне правопорушення докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджуються із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, і доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Таким чином, немає підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що просить апелянт.

За такого прийняте судом першої інстанції рішення є законним та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.294 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подану захисником - адвокатом Вишневським Андрієм Анатолійовичем залишити без задоволення.

Постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 листопада 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.В. Коломієць