Справа № 445/1632/24 Головуючий у 1 інстанції: Бакаїм М.В.
Провадження № 33/811/1412/24 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Золочівського районного суду Львівської області від 10 вересня 2024 року, щодо ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 850 грн., без оплатного вилучення транспортного засобу

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 14 липня 2024 року, о 10 год. 20 хв. на автодорозі М-09 Тернопіль Львів Рава-Руська, в с. Ясенівці, Золочівського району, виїхав на залізничний переїзд на увімкнений заборонний сигнал світлофора незалежно від наявності та положення шлагбаума, чим порушив вимоги п. 20.5 (в) ПДР.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати постанову місцевого суду закрити провадження в справі, повернути йому сплачений штраф у розмірі 850 грн. та судовий збір 605,60 грн., компенсувати витрати у розмірі 597,62 грн. за прибуття до суду.

Зазначає, що йому не було надано матеріалів справи для ознайомлення, окрім того не задоволено його заяви про залишення матеріалів без руху.

Наголошує, що він розпочав рух після того, як був відкритий шлагбаум.

Заслухавши, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що така апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Частиною 2 ст. 123 КУпАП передбачена відповідальність за в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

Тобто, об`єктивна сторона правопорушення виражається у в`їзді на залізничний переїзд на заборонений сигнал світлофора, незалежно від положення шлагбаума.

Відповідно до п. 20.5 В ПДР України рух через переїзд забороняється, якщо увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 998001 від 14 липня 2024 року (а.с. 3), відповідно до якого ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Suzuki» д.н.з НОМЕР_1 , виїхав на залізничний переїзд на увімкнений заборонний сигнал світлофора, незалежно від наявності та положення шлагбауму;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 4), в яких він зазначив, що розпочав рух після того, як відкрився шлагбаум;

- інформацією з рапорту працівника поліції (а.с. 5), згідно із яким під час патрулювання було зупинено автомобіль марки «Suzuki» д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який виїхав на заборонений сигнал світлофора на залізничний переїзд;

- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який було досліджено судом в судовому засіданні, на якому зафіксовано рух транспортного засобу «Suzuki» д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який після відкриття шлагбауму перед залізничним переїздом, не дочекавшись вимкнення заборонного сигналу світлофора, заїхав на залізничний переїзд, після чого був зупинений працівниками поліції, процедуру опитування водія під час якої, було повідомлено причину зупинки транспортного засобу, надано для ознайомлення службові посвідчення працівників поліції, після чого водій почав поводити себе агресивно, сперечався з поліцейськими, спершу відмовився надавати пояснення, проте через деякий час надав свої пояснення патрульним. Процес складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: ознайомлення водія із протоколом про адміністративне правопорушення, відібрання у нього письмових пояснень, вручення копії протоколу.

Твердження апелянта, що йому не було надано матеріалів справи для ознайомлення, апеляційний суд розцінює критично, оскільки як вбачається з матеріалів справи працівниками поліції ознайомлено водія з протоколом про адміністративне правопорушення, що підтверджується відеозаписом, долученим до матеріалів справи.

Окрім того, з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 не подав клопотань, заяв про ознайомлення із матеріалами справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Доводи апелянта, що судом першої інстанції не задоволено його заяви про залишення матеріалів без руху, апеляційний суд розцінює критично, оскільки нормами КУпАП не передбачено залишення матеріалів справи без руху.

Аргументи апелянта, що він розпочав рух після того, як був відкритий шлагбаум, заслуговують на увагу апеляційного суду, разом із тим не спростовують вини ОСОБА_1 , оскільки водій не дочекався вимкнення заборонного сигналу світлофора, який розташований перед переїздом, виїхав на зазначений переїзд.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 2 ст. 123 КУпАП, з урахуванням даних про особу, того факту, що на день розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатив накладений на нього штраф, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

постанову Золочівського районного суду Львівської області від 10 вересня 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 123 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.