"29" жовтня 2024 р. Справа № 363/4663/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Олійник С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського РУП ГУНП в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

29 лютого 2024 року постановою Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. Постанова набрала законної сили 12 березня 2024 року.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 12 вересня 2024 року о 10 год. 45 хв. в с. Демидів Вишгородського р-ну Київської обл., вул. Вербова, 79, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2115, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушена координація рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, тим самим здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Зазначені обставини підтверджуються:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №680778, відповідно до якого ОСОБА_1 був присутній під час складання протоколу, проставив власноручний підпис та залишив письмові пояснення: «відмовляюся», належність автомобіля зазначено ОСОБА_2 ;

- копією постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3032941 відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП;

- направленням на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Вишгородської ЦРЛ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд особи не проводився;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 12 вересня 2024 року, відповідно до яких зазначили, що 12 вересня 2024 року близько 10 год. 45 хв. стали свідками того, як водію ОСОБА_1 , який рухався на автомобілі LADA SAMARA, д.н.з. НОМЕР_1 , було запропоновано працівниками поліції пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер або у Вишгородській ЦРЛ, на що останнійвідмовився;

- розпискою про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортними засобами;

- заявою ОСОБА_1 про визнання вини та розгляд справи без його участі;

- копією паспорту ОСОБА_1 ;

- довідкою інспектора САП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Губенко Ангеліни про те, що станом на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 ;

- витягом з ІПС України «Армор», відповідно до якого ОСОБА_1 протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- копією постанови Вишгородського районного суду Київської області від 29 лютого 2024 року у справі № 363/769/24;

- відеозаписом з місця події, з якого вбачається що ОСОБА_1 підтвердив, що він дійсно керував транспортним засобом ВАЗ 2115, д.н.з. НОМЕР_1 , йому було повідомлено що у нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі категорично та однозначно відмовився у присутності двох свідків.

ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки на його адресу, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, судова повістка була вручена особисто ОСОБА_1 02 жовтня 2024 року (відправлення № 905), що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, однак останній жодного разу до суду не прибув. Заяв та клопотань від нього не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч. ст. 277-2 КУпАП України, повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, ОСОБА_1 своєчасно та належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення слухання справи суду не надав, у зв`язку з чим справа розглядається без участі правопорушника, відповідно до ст. 268 ч. 1 КУпАП.

Неявку правопорушника у судове засідання суд розцінює, як намагання уникнути відповідальності та затягування розгляду справи.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не з`явилась у судове засідання, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить відмітка у ньому про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться за сповіщенням суду, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Отже, сторона, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду справи, учасником якої він є, та зобов`язана утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №910/189/14.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею ст. 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що правопорушник вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 130 КУпАП і повинен нести передбачену законом відповідальність з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

За таких обставин, суд доходить висновку, що відомості у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху є достовірними та підтверджені зазначеними вище доказами.

Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що постановою Вишгородського районного суду Київської області від 29 лютого 2024 року у справі № 363/769/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн та одного року позбавлення права керування транспортними засобами. Постанова набрала законної сили 12 березня 2024 року.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні усі ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а його вину в тому, що він повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведено повністю.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 скоїв грубе правопорушення, яке у разі не виявлення його працівниками поліції, могло потягнути за собою тяжкі наслідки.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП, пом`якшують або ж обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

Правилами дорожнього руху України встановлено, що водій, це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також з метою його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати, щодо нього стягнення у межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами без вилучення транспортного засобу.

Вирішуючи питання про конкретний строк позбавлення права керування транспортним засобом, суд звертає увагу на наступні обставини.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Судом встановлено, що за постановоюВишгородського районного суду Київської області від 29 лютого 2024 року у справі № 363/769/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн та одного року позбавлення права керування транспортними засобами. Постанова набрала законної сили 12 березня 2024 року. Отже з 13 березня 2024 року ОСОБА_1 вважається таким, що позбавлений права керування транспортними засобами, а також починає рахуватися строк адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Відтак, невідбута частина покарання за даною постановою на день розгляду справи становить 8 (вісім) років 4 (чотири) місяці 24 (двадцять чотири) дні.

Оскільки на момент розгляду судом справи невідбута частина покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами становить 4 місяці 12 днів та підлягає повному приєднанню до стягнення, призначеного за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 відноситься до категорій осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, 130, 283 і 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, застосованого до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , даною постановою, приєднати невідбуту частину стягнення за постановою Вишгородського районного суду Київської області від 29 лютого 2024 року у справі № 363/769/24 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка набрала законної сили 12 березня 2024 року, у вигляді 4 (чотирьох) місяців 12 (дванадцяти) днів позбавлення права керування транспортним засобом, і призначити остаточне адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 4 (чотири) місяці 12 (дванадцять) днів, без конфіскації транспортного засобу, який не є у приватній власності порушника.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП України судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя Олійник С.В.