Номер провадження: 33/813/2252/24
Головуючий у першій інстанції Кузьменко Н. Л.
Доповідач Артеменко І. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Артеменко І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Подуст Т.П.,

представника Одеської митниці Ревенко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Єштокіної Юлії Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 18 липня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ст.485 МК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судового рішення

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 18.07.2024 визнано винним ОСОБА_1 у порушенні митних правил, передбачених ст.485 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 % несплаченої суми митних платежів, що становить 138 677,20 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Судом визнано винним керівника ТОВ «ПОЛІССЯ ГРЕЙН» - ОСОБА_1 у вчиненні протиправних дій, спрямованих на зменшення розміру сплати митних платежів у розмірі 138 677,20 грн, шляхом надання недостовірних відомостей щодо походження товару та протиправного використання пільги за преференцією «410» під час митного оформлення насіння соняшнику за митними деклараціями №23UA34U5 від 23.01.2023, №23UA30U9 від 23.01.2023, №23UA48U6 від 19.01.2023, №23UA47U7 від 19.01.2023, №23UA43U0 від 19.01.2023, №23UA42U1 від 19.01.2023, №23UA29U9 від 18.01.2023, №23UA28U0 від 18.01.2023, №23UA27U0 від 18.01.2023, №23UA25U2 від 18.01.2023, №23UA48U7 від 16.01.2023.

Короткий зміст доводів апеляційної скарги та заперечень на неї

В апеляційній скарзі захисник Єштокіна Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 просила поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 18.07.2024 та закрити провадження по справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник зазначила, що вона і ОСОБА_1 не були повідомлені про слухання справи. Про існування оскаржуваної постанови суду стало відомо з ЄДРСР вже після її винесення, оскільки копія судового рішення не направлялась особі, яка притягається до відповідальності, або представнику в її інтересах. Копія оскаржуваної постанови суду отримана захисником на електронну пошту лише 09.08.2024. Таким чином, апеляційна скарга подана в межах 10-денного строку з дня отримання копії судового рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначила, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки суд під час вирішення справи допустив неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема, зазначила, що:

- у діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, а його вина не підтверджується належними доказами;

- факт вчинення порушення митних правил та ухилення від сплати митних платежів ґрунтується лише на здогадках та припущеннях митного органу;

- неправдиве зазначення виробника (постачальника) товару, що експортується, не визначається статтею 485 МК України як дія, спрямована на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інша протиправна дія, спрямована на ухилення від сплати митних платежів;

- встановлення митницею з листа ТОВ «АСТРА-ТРАНС СВ» неправдивого зазначення у митні декларації виробника товару не може бути підставою для висновку про неправомірне застосування преференційної ставки вивізного мита при експорті товару, та у свою чергу, підтверджувати факт ухилення від сплати митних платежів або сплати таких платежів не у повному обсязі. Також дана інформація, за позицією захисника, отримана не у визначений законом спосіб;

- законодавством України визначено лише три законні підстави проведення верифікації (перевірки достовірності) документів про походження товару з України: 1) отримання Держмитслужбою запиту митного органу країни ввезення товару; 2) пост-митний контроль; 3) проведення документальної перевірки. Однак, матеріали справи не містять доказів, що Державною митною службою виконано вимоги ст.ст.337-1, 345 МК України;

- визначаючи розмір штрафу, суд жодним чином не обґрунтував застосування штрафу у розмірі 100 % від суми несплачених платежів, не врахував, що ОСОБА_1 раніше не притягався до адміністративної відповідальності або до відповідальності про порушення митних правил, не з`ясував чи був у останнього умисел на вчинення такого порушення та інші обставини, які могли б вплинути на розмір штрафу.

У запереченнях на апеляційну скаргу представник митниці Ревенко Т.А. просила суд залишити апеляційну скаргу без розгляду, постанову суду залишити без змін, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 та захисник Єштокіна Ю.В., будучі належним чином повідомленими про розгляд справи, не з`явились, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надали.

Апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності особи, що притягається до відповідальності та захисника в її інтересах, з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01.04.2008, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26.04.2007). Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Поряд з цим, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04).

За змістом ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Представник митниці Ревенко Т.А. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

Висновки щодо строків на апеляційне оскарження

За положеннями ст.487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до МК України, а в частині, що не регулюється ним відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу.

Частина 1 ст.268 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

З матеріалів справи встановлено, що справа надійшла до суду 20.09.2023, в той же день визначено склад суду.

Справа призначалась до розгляду на 19.03.2024 на 10:00год, 14.05.2024 о 12:45год, про що ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, однак у зв`язку з неявкою останнього слухання справи відкладалось (а.с.75-78).

18.07.2024 справа розглянута за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, яка належним чином була повідомлена про розгляд справи, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення (а.с.79).

В оскаржуваній постанові суд зазначив, що ОСОБА_1 , будучи своєчасно повідомленим про дату, час та місце судових засідань, до суду жодного разу не прибув, про причини неявки не повідомив, із клопотаннями або запереченнями до протоколу не звертався. Суд повважав, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя та, приймаючи до уваги те, що особа до суду жодного разу не прибула, суд повважав, що поведінка особи свідчить про небажання приймати участь під час розгляду справи та, можливо, як спосіб особи уникнути можливої відповідальності. Подальше відкладення розгляду справи, за позицією місцевого суду, нівелюватиме завдання провадження у ній, яким є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її з дотриманням вимог закону, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних порушень та запобігання таким правопорушенням, тому суд дійшов висновку про необхідність розгляду справи в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі наявних в матеріалах справи доказів. При цьому, також врахована позицією ЄСПЛ, який наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на наведене, посилання захисника на не повідомлення особи, яка притягається до відповідальності, про розгляд справи не знайшли свого підтвердження.

Щодо неповідомлення захисника Єштокіної Ю.В. про розгляд справи, апеляційний суд звертає увагу, що суду першої інстанції до винесення оскаржуваної постанови не були надані документи на підтвердження повноважень захисника Єштокіної Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 . Більш того, з наданих суду після винесення оскаржуваної постанови документів, вбачається укладення між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 договору про надання правової допомоги та представництво лише 31.07.2024, тобто після винесення Малиновським районним судом м.Одеси судового рішення у цій справі.

Разом з тим, матеріали справи не містять даних про направлення особі, яка притягається до відповідальності,копії постанови Малиновського суду м.Одеси від 18.07.2024 у виконання вимог ч.1 ст.285 КУпАП.

За інформацією Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Малиновського районного суду м.Одеси від 18.07.2024 направлена до реєстру 24.07.2024 та забезпечено надання загального доступу 25.07.2024.

01.08.2024 захисник ОСОБА_2 вперше звернулась до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи.

05.08.2024 захисник Єштокіна Ю.В. надала суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи та отримання копії постанови суду від 18.07.2024.

09.08.2024 копія оскаржуваної постанови суду направлена на електрону адресу захисника.

19.08.2024 через підсистему «Електронний суд» захисник скерував до суду апеляційну скаргу, яка зареєстрована судом 20.08.2024. В апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строків.

Аналізуючи наведене та заявлене клопотання, апеляційний суд дійшов висновку про визнання поважними причини пропуску строку стороною захисту на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 18.07.2024 та наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду для забезпечення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши представника митниці, дослідивши матеріали даної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Фактичні обставини за складеним протоколом

31.05.2023 складено протокол про порушення митних правил №1044/50000/23 відносно ОСОБА_1 за ст.485 МК України.

За вказаним протоколом Одеською митницею здійснено перевірку зовнішньоекономічної операції ТОВ «ПОЛІССЯ ГРЕЙН» (код 45049465, 65045, м. Одесса, вул. Троїцька, 33А, офіс 405), згідно контракту № SFS12/01/23 від 12.01.2023, укладеного з «AMICA HOLDING CORP. Suite 1, Second Floor, Sound & Vision House, Francis Rachel Str, Victoria Mahe, Seychelles».

В ході перевірки встановлено, що ТОВ «ПОЛІССЯ ГРЕЙН» у січні 2023 року з використанням преференції «410» здійснило оформлення товару «Насіння соняшнику продовольче», загальною вагою (нетто) 236 130,00 кг, на 51 948,60 доларів США, що згідно з курсом НБУ на день здійснення митного оформлення складає 1 899 687,56 грн, за митними деклараціями №23UA34U5 від 23.01.2023, №23UA30U9 від 23.01.2023, №23UA48U6 від 19.01.2023, №23UA47U7 від 19.01.2023, №23UA43U0 від 19.01.2023, №23UA42U1 від 19.01.2023, №23UA29U9 від 18.01.2023, №23UA28U0 від 18.01.2023, №23UA27U0 від 18.01.2023, №23UA25U2 від 18.01.2023, №23UA48U7 від 16.01.2023.

Митне оформлення за вищевказаними МД здійснено з наданням відомостей про виробника експортованого товару, а саме: «насіння соняшнику» у графі 31 МД та в електронних інвойсах, а також електронних сертифікатів EUR.1, виробником експортованого товару вказано ТОВ «АСТРА-ТРАНС СВ».

За МД №23UA34U5 від 23.01.2023, №23UA30U9 від 23.01.2023, №23UA48U6 від 19.01.2023, №23UA47U7 від 19.01.2023, №23UA43U0 від 19.01.2023, №23UA42U1 від 19.01.2023, №23UA29U9 від 18.01.2023, №23UA28U0 від 18.01.2023, №23UA27U0 від 18.01.2023, №23UA25U2 від 18.01.2023, №23UA48U7 від 16.01.2023 підприємство ТОВ «ПОЛІССЯ ГРЕЙН» використано преференцією «410» та сплачено платежів на суму 51 291,56 грн шляхом зазначення виробником товарів Україна, ТОВ «АСТРА-ТРАНС СВ» ().

В рамках Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їх державами-членами, з іншої сторони, ратифікованої Законом України від 16.09.2014 № 1678-VII «Про ратифікацію Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їх державами-членами, з іншої сторони» для товарів походження з України або з ЄС, які відповідають правилам походження відповідно до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, застосовується ставка вивізного мита за преференцією 2,7% замість 10%.

В ході митного контролю, листом від 23.05.2023 за вих.№13 (вх. ОМ від 24.05.2023 №11219/13) директор ТОВ «АСТРА-ТРАНС СВ» ОСОБА_3 повідомила, що товариство фінансово-господарських взаємовідносин, а також укладання договорів поставки сільськогосподарської продукції з ТОВ «ПОЛІССЯ ГРЕЙН», не здійснювало.

У зв`язку з тим, що ТОВ «ПОЛІССЯ ГРЕЙН» здійснило оформлення вищевказаних МД з використанням преференції «410» за пільговою ставкою, а ТОВ «АСТРА-ТРАНС СВ» заперечують фінансово-господарську діяльність з ТОВ «ПОЛІССЯ ГРЕЙН», за вищевказаними МД, у митниці виникли підстави вважати про безпідставне використання преференції «410» зі сплати вивізного (експортного) мита та безпідставне отримання сертифікатів походження товару EUR.1, які видаються для підтвердження країни-походження товару.

Загальна сума різниці нарахування митних платежів за вищевказаними МД складає 138 677,20 грн.

Відповідно до МД №23UA34U5 від 23.01.2023, №23UA30U9 від 23.01.2023, №23UA48U6 від 19.01.2023, №23UA47U7 від 19.01.2023, №23UA43U0 від 19.01.2023, №23UA42U1 від 19.01.2023, №23UA29U9 від 18.01.2023, №23UA28U0 від 18.01.2023, №23UA27U0 від 18.01.2023, №23UA25U2 від 18.01.2023, №23UA48U7 від 16.01.2023 відправником, продавцем та відповідальною особою за фінансове врегулювання є ТОВ «ПОЛІССЯ ГРЕЙН».

З облікової карти суб`єкта зовнішньої діяльності та з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що на посаді керівника ТОВ «ПОЛІССЯ ГРЕЙН» () перебуває громадянин України ОСОБА_1 .

За позицією митниці, керівником ТОВ «ПОЛІССЯ ГРЕЙН» ОСОБА_1 вчинено протиправні дії, спрямовані на зменшення розміру сплати митних платежів у розмірі 138 677,20 грн, шляхом надання недостовірних відомостей щодо походження товару та протиправного використання пільги за преференцією «410». Зазначені дії, на переконання митниці, мають ознаки порушення митних правил, передбачених ст.485 МК України, тому складено протокол про порушення митних правил за №1044/50000/23 від 31.05.2023.

Вказаний протокол складено за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, про що зроблено відповідний запис.

20.09.2023 матеріали справи передані до суду першої інстанції.

Мотиви апеляційного суду

За нормами ст.487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до МК України, а в частині, що не регулюється ним відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч.1 ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч.1 ст.466 МК України адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або необережні) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За диспозицією ст.485 МК України склад адміністративного правопорушення полягає у заявлені в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

З об`єктивної сторони склад правопорушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, характеризується наявністю дій, а з суб`єктивної у формі умислу та спеціальної мети неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Склад правопорушення передбачає наявність об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту та суб`єктивної сторони, що є обов`язковим для кваліфікації конкретного діяння, як адміністративного проступку. Якщо хоча б один з них відсутній або не відповідає вимогам, що передбачені відповідною статтею Глави 68 МК України, вказане діяння не є порушенням митних правил.

Декларування, з огляду на положення ч.1 ст.257 МК України, здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів. (ч.1 ст.246 МК України)

Враховуючи зміст протоколу про порушення митних правил, складеного 31.05.2023 відносно ОСОБА_1 , в даній справі підлягає доведенню факт заявлення в митних деклараціях та товаросупровідних документах недостовірних відомостей щодо країни походження товару та наявності умислу на протиправне використання пільги з преференцією «410».

З матеріалів справи встановлено, що 12.01.2023 між ТОВ «Полісся Грейн» (продавець) та AMICA HOLDING CORP (покупець) укладено контракт № SFS12/01/23 щодо поставки товару - насіння соняшника українського походження, врожаю 2022 року.

18.01.2023, 19.01.2023 та 23.01.2023 до Одеської митниці декларантом в особі ОСОБА_1 подані електронні митні декларації для поміщення в митний режим експорту товару «насіння соняшнику, не подрібнене: у лушпинні чорного кольору, не є насіннєвим матеріалом. Врожаю 2022 року. Завантажено у великі мішки. Виробник ТОВ «АСТРА-ТРАНС СВ». Країна виробництва: UA (Україна)» (графа 31 митних декларацій).

У графі 34 «Код країни походження» ЕМД декларантом зазначено код країни походження UA (Україна). В графі 36 «Преференція» декларантом зазначений код податкової пільги відповідно до Класифікатора звільнень від сплати вивізного мита, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011 «410», який означає «Товари, що вивозяться з України відповідно до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони».

Разом з ЕМД декларантом до митниці подані документи, серед яких:

-рахунки-фактури (інвойси), де зазначено виробника товару ТОВ «Астра-Транс СВ»;

-сертифікати походження товару форми EUR.1 (Movement certificate), в яких зазначена країна походження товару - Україна.

Слід зазначити, що відповідно до Порядку заповнення та видачі митницею сертифікатів з перевезення (походження) товару EUR.1, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 05.05.2023 № 232, встановлено перелік документів, які необхідні для отримання сертифікатів про походження (переміщення) товарів EUR.1. Наведене дає підстави стверджувати про те, що митний орган лише перевіряє повноту наданого пакету документів на відповідність вимогам вищевказаного Порядку, а відтак експортер ТОВ «ПОЛІССЯ ГРЕЙН» в особі керівника ОСОБА_1 несе відповідальність, що товари відповідають умовам, необхідним для видачі сертифікатів.

Товар «насіння соняшнику» був оформлений Одеською митницею із застосуванням преференції по миту «410» (ставка вивізного мита 2,7%), передбачених Угодою про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, та випущений за межі митної території України.

Країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, в тому числі для застосування для них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України (ч. 1 ст. 36 МК).

Порядок підтвердження країни походження товарів регламентовано розділом ІІ МК України.

Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються (серед іншого): документи, що підтверджують країну походження товару (п. 7 ч. 3 ст. 335 МК).

Окрім того, обов`язок зазначати країну походження товару встановлений у Порядку заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа, що затверджений Міністерством фінансів України № 651 від 30.05.2012. Зокрема Графа 34 «Код країни походження» у МД.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.41 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару або засвідчена декларація про походження товару, або декларація про походження товару, або сертифікат про регіональне найменування товару. Країна походження товару заявляється (декларується) митному органу шляхом зазначення назви країни походження товару та відомостей про документи, що підтверджують походження товару, у митній декларації, крім випадків, якщо обов`язкове подання оригіналу такого документа для цілей визначення країни походження товару передбачено законами України або міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За положеннями ч.3 ст.45 МК України з метою встановлення достовірності даних, зазначених у сертифікаті і декларації про походження товару з України, митні органи можуть затребувати та отримувати від підприємств-виробників та/або експортерів товару, які одержали від уповноваженого органу сертифікат про походження товару з України або оформили декларацію про походження товару з України, документацію, необхідну для перевірки даних, зазначених у такому сертифікаті або декларації, а також здійснювати безпосередньо на підприємствах перевірку виробництва товару та первинної документації, пов`язаної з таким виробництвом, у порядку, встановленому законом.

З матеріалів справи встановлено, що Одеською митницею в рамках перевірки листом від 22.05.2023 вих.№7.10-3/29-01/13/9740 направлено запит на адресу ТОВ «АСТРА-ТРАНС СВ» (як виробника сільськогосподарської продукції) щодо підтвердження або спростування факту взаємовідносин з ТОВ «ПОЛІССЯ ГРЕЙН».

У відповідь на зазначений запит ТОВ «АСТРА-ТРАНС СВ» листом від 23.05.2023 вих. № 13 повідомило, що фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «ПОЛІССЯ ГРЕЙН» не було.

Відтак, факт надання ТОВ «ПОЛІССЯ ГРЕЙН» митниці неправдивих відомостей доведений.

На підставі вказаного листа 31.05.2023 посадовою особою Одеської митниці відносно керівника ТОВ «ПОЛІССЯ ГРЕЙН» ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 1044/50000/23, за ознаками вчинення порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, вчинення дій, спрямованих на зменшення розміру сплати митних платежів, шляхом надання недостовірних відомостей щодо походження товару та протиправного використання пільги за преференцією «410».

Суду не надано належних доказів наявності правовідносин між ТОВ «ПОЛІССЯ ГРЕЙН» та ТОВ «АСТРА-ТРАНС СВ».

Отже, наявні в матеріалах справи документи підтверджують, що ТОВ «ПОЛІССЯ ГРЕЙН» за вищевказаними митними деклараціями безпідставно використало преференцію «410», зі сплати вивізного (експортного) мита на рівні 2,7%, в той час як повинно було сплатити 10% ставки вивізного мита з вартості товару. Загальна сума різниці нарахування митних платежів за вищевказаними митними деклараціями складає 138 677,20 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що вказане декларантом підприємство ТОВ «АСТРА-ТРАНС СВ» не укладало з ТОВ «ПОЛІССЯ ГРЕЙН» угод та не проводило будь-яких фінансово-господарських операцій з постачання товару «насіння соняшнику», а тому товари не відповідали вимогам правил визначення преференційного походження при застосуванні преференційних ставок вивізного мита, оскільки видані на підставі документів, що містять неправдиві відомості щодо виробника товарів та країни виробництва товарів, в результаті застосовано тарифну пільгу вивізного мита за відсутності законних підстав, що спростовує доводи апелянта про відсутність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, яке поставлено у вину ОСОБА_1 .

За положеннями ч.1 ст.293 МК України особою, на яку покладається обов`язок зі сплати митних платежів, є декларант.

У відповідності до п. 8 ст. 4 МК України, декларант - це особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Відповідно до ч.2 ст. 459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Посадова особа підприємства - керівник та інші працівники підприємства (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за виконання вимог, встановлених законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України з питань митної справи.

За приписами ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант, або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Отже, суб`єктом порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, є саме ОСОБА_1 .

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо відсутності у ОСОБА_1 умислу на неправомірне одержання преференцій з метою ухилення від сплати митних платежів, що підлягають сплаті до державного бюджету України, то вказані обставини не виключають в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, з огляду на таке.

Диспозиція ст. 485 МК України передбачає декілька варіантів об`єктивної сторони передбаченого нею правопорушення, зокрема: - заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару; - неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості; - надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості; - несплата митних платежів у строк, встановлений законом; - інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів; - використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Аналіз ст. 485 МК України свідчить про те, що наведені варіанти дій, які являють собою об`єктивну сторону даного правопорушення, можуть бути вчинені як умисно (в тому числі з непрямим умислом), так і у зв`язку з необережністю (недбалістю). Протилежний висновок судів про те, що суб`єктивна сторона даного правопорушення можлива лише у формі умислу, є безпідставним, оскільки особа, відповідальна за передбачені цією статтею дії, може прямо і не бажати настання відповідної мети, однак повинна усвідомлювати можливість настання наслідків своїх дій у вигляді неналежної сплати митних платежів.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 22.05.2018 у справі №359/1615/16-а.

З аналізу диспозиції ст.485 МК України слідує, що хибними є твердження апелянта, що неправдиве зазначення виробника (постачальника) товару, що експортується, не охоплюється статтею 485 МК як дія, спрямована на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інша протиправна дія, спрямована на ухилення від сплати митних платежів.

За позицією апеляційного суду, дослідженими та належно оціненими доказами, наявними в матеріалах справи, спростовуються доводи апеляційної скарги, що встановлення митницею з листа ТОВ «АСТРА-ТРАНС СВ» неправдивого зазначення у митні декларації виробника товару не може бути підставою для висновку про неправомірне застосування преференційної ставки вивізного мита при експорті товару, та, у свою чергу, підтверджувати факт ухилення від сплати митних платежів або сплати таких платежів не у повному обсязі, та дана інформація отримана не у визначений законом спосіб, а також доводи про незаконність вчинення дій Держмитслужбою.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст.485 МК України, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Санкція статті 485 МК України передбачає накладення штрафу в розмірі від 50 до 150 відсотків несплаченої суми митних платежів. Обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 138 677,20 грн., відповідає обставинам справи та вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова місцевого суду є законною, обґрунтованою та вмотивованою, у зв`язку з чим відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги захисника Єштокіної Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 .

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_2 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 18 липня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника Єштокіної Юлії Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 18 липня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ст.485 МК України - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А.Артеменко