Справа № 740/383/24 Головуючий у 1 інстанції Карпусь І. М.
Провадження № 33/4823/759/24
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2024 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Салая Г.А.,

за участі: особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Кузьміна Є.О. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Кузьміна Є.О. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 липня 2024 року,

У С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 15.01.2024 року, о 16 год. 40 хв., ОСОБА_1 в м. Ніжині Чернігівської області по вул. Борзнянський шлях, керував автомобілем ВАЗ 21070, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, мед. обстеження проводилось в Ніжинській ЦМЛ.

Не погодившись із рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вважає, що суд віднісся поверхово до розгляду справи, оскільки в порушення нормативно-правових актів, які передбачають прядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у Марченка такий стан було встановлено лікарем за клінічними ознаками, хоча жодним із таких актів не передбачено право лікаря встановлювати стан сп`яніння на підставі клінічного дослідження без використання спеціальних технічних засобів. Із наданого лікарнею на запит суду акту огляду ОСОБА_2 (п. 18) вбачається, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу. Тому вважає, що висновок лікаря недійсний та не може бути доказом у справі. Всі сумніви мають тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і ніхто не може бути підданий заходу впливу не інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та його захисник Кузьмін Є.О. підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити з викладених підстав, звернули увагу апеляційного суду, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням п. 2.9 (а) ПДР, однак в графі «чим порушив вимоги п…» зазначено п. 2.5 ПДР, який передбачає відповідальність за відмову від огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Пунктом 9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376 (далі Інструкція) визначено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, законодавець визначив різні умови відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і фабула протоколу про адміністративне правопорушення повинна містити одну із них та нормативний акт, у порушення якого діяла особа.

З протоколу по адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 383032 від 15.01.2024 вбачається, що ОСОБА_1 15.01.2024 року, о 16 год. 40 хв. в м. Ніжині Чернігівської області по вул. Борзнянський шлях, керував автомобілем ВАЗ 21070, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, мед. обстеження проводилось в Ніжинській ЦМЛ, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2).

В той же час, відповідно до обставин, встановлених судом першої інстанції та викладених в постанові, ОСОБА_1 15.01.2024 року, о 16 год. 40 хв. в м. Ніжині Чернігівської області по вул. Борзнянський шлях, керував автомобілем ВАЗ 21070, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, мед. обстеження проводилось в Ніжинській ЦМЛ.

При цьому не зазначено в порушення якого нормативного акту встановлені такі обставини.

Разом з тим п. 2.9 (а) ПДР передбачено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідальність за що настає у разі керування у такому стані транспортним засобом, тоді як п. 2.5 ПДР передбачає обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і відповідальність за невиконання цього пункту правил настає у разі відмови водія від проходження огляду.

Судом першої інстанції не враховано, що протокол про адміністративне правопорушення має суперечності, його не направлено через це на доопрацювання, внаслідок чого суд вийшов за його межі, залишивши поза увагою, що протоколом не було конкретизовано дій, що ставилися у вину особі.

Зі змісту ст. 279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому вони, з урахуванням положень ст. 256 КУпАП, мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення та відповідати диспозиції Закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення.

Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обставин у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, постанова суду не може вважатись законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з чим, відповідні доводи апелянта є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Кузьміна Є.О. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Салай