ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/4198/24 Головуючий в 1 інст. Нікітін В.В.
Провадження №33/807/782/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 жовтня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Корсіка Я.І., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Корсіка Я.І. на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 2 вересня 2024 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 5 серпня 2024 року о 2 год. 23 хв. ОСОБА_1 в Запорізькій області, Запорізькому районі, с. Новопетрівка, вул. Молодіжна керував т/з Шевроле Коптіва д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Корсік Я.І., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою та зазначив, що суд під час розгляду справи порушив вимоги КУпАП, Конституції України, а також права та законні інтереси ОСОБА_1 .

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що в протоколі про адміністративне зазначено, що ОСОБА_1 керував ТЗ з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: млява мова, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Проте, сторона захисту вважає, що такі ознаки як «млява мова» та «різкий запах алкоголю з порожнини рота» не є ознаками стану алкогольного сп`яніння згідно Інструкції. Крім того, на відеозаписі події не вбачається наявність явних ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 . Мова його звичайна та зрозуміла. Координація рухів не порушена, поведінка адекватна, яка відповідала обстановці та не надавала будь-яких об`єктивних підстав для висновку про наявність ознак алкогольного сп`яніння.

Стверджує, що направлення водія ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я не відповідає вимогам інструкції, оскільки в ньому зазначена скорочена назва закладу НКП «ОКЗ НПД» ЗОР без зазначення його адреси, та ознаки алкогольного сп`яніння, які не відповідають інструкції.

Отже вважає, що наведені обставини свідчать про недотримання процедури огляду на стан сп`яніння відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, а огляд особи на стан сп`яніння проведений із порушенням чинного порядку визнається недійсним.

Вважає, що відеозапис події, якій міститься в матеріалах справи, не є належним та допустимим доказом, оскільки в постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не зазначена інформації про технічний засіб, яким здійснено відеозапис, що прямо передбачено вимогами ст. 283 КУпАП. Разом із цим, із першого файлу відеозапису вбачається відсутність на ньому дати, часу та інформація про технічний пристрій, за допомогою якого його створено. Посилається на те, що положення Інструкції не надає право співробітникам поліції здійснювати відео фіксацію власними пристроями. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначені відомості про пристрій, який не існує.

Таким чином, на думку сторони захисту, матеріали справи не містять доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, захисник просить скасувати постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 2 вересня 2024 року, провадження в справі закрити на п підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, присутність його захисника адвоката Корсіка Я.І., який зазначив про можливість розгляду справи за відсутністю ОСОБА_1 , суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останнього, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку захисника ОСОБА_1 адвоката Корсіка Я.І. на підтримку доводів апеляції, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону при розгляді справи судом першої інстанції загалом дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №794520 від 5 серпня 2024 р. підтверджується:

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з зазначенням виявлених ознак алкогольного сп`яніння у вигляді різкого запаху алкоголю з порожнини рота, млява мова. Огляд не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 (а.с. 7);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 5 серпня 2024 р. Огляд не проводився через відмову водія (а.с.8);

- диском з відеозаписом події (а.с. 10).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан, зокрема алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Переглянутим відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, отриманого під час виконання ними службових обов`язків, зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у період дії комендантської години, його зупинку. Далі, зафіксовано встановлення особи водія під час чого працівником поліції виявлені у ОСОБА_1 та оголошенні ознаки алкогольного сп`яніння. Слідує пропозиція працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі, чітка та категорична відмова ОСОБА_1 від проходження запропонованих оглядів. Попередження працівником поліції ОСОБА_1 про відповідальність, передбачену ст. 130 КУпАП, оголошення ОСОБА_1 його процесуальних прав.

При цьому, зафіксований стан ОСОБА_1 надавав працівникам поліції обґрунтованих сумнівів у керуванні ним транспортним засобом у тверезому стані, а сукупність ознак, які вказують на небезпідставні вимоги працівника патрульної поліції пройти відповідний огляд та зафіксована відмова ОСОБА_1 , переконують апеляційний суд у доведеності провини останнього.

Крім того, суд зауважує, що відеоінформація наявна у достатньому об`ємі задля з`ясування обставин, які є предметом розгляду у даній справі.

Згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Жодних об`єктивних, вагомих причин, які б можна було розцінити як поважні задля відмови від проходження відповідного огляду, суд не вбачає.

ОСОБА_1 відмовився від такого огляду, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що направлення водія ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я не відповідає вимогам інструкції, оскільки в ньому зазначена скорочена назва закладу НКП «ОКЗ НПД» ЗОР без зазначення його адреси, та ознаки алкогольного сп`яніння, які не відповідають інструкції є безпідставними.

Вищевказане направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 5 серпня 2024 р відносно ОСОБА_1 складено за формою, яка передбачена Додатком 1 Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Отже, у судді апеляційного суду відсутні сумніви щодо правильності складеного направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 5 серпня 2024 р відносно ОСОБА_1

Що стосується того, що відеозапис є не належним доказом у справі, оскільки зафіксований на власний пристрій без відображення дати та часу, то слід зазначити, що даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки фіксує обставини, які відносяться до зазначеної у протоколі події та не містить ознак фальсифікації.

Отже, сукупність досліджених доказів усуває будь-які сумніви стосовно доведеності винуватості ОСОБА_1 у інкримінованому адміністративному правопорушенні.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Що стосується інших посилань в апеляційній скарзі, то вони носять загальний характер та є суб`єктивними, у зв`язку з чим апеляційний суд доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.

При цьому апеляційний суд керується висновком ЄСПЛ, зроблений ним у справі «Серекін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, де в п. 51 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті Конвенції (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Корсіка Ярослава Ігоровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 2 вересня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 317/4198/24