ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/5365/24 Головуючий в 1 інст. Круглікова А.В.
Провадження №33/807/994/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Венцева І.А., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 4 червня 2024 року о 21 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_1 , поблизу будинку № 14-а по вул. Оріхівське шосе в м. Запоріжжі, керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у лікаря нарколога відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений та про повторність попереджений.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій зазначив, що накладене на нього адміністративне стягнення не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.

Посилаючись на порушення вимог Інструкції співробітником поліції зазначив, що на відеозаписі події зафіксовано, як поліцейський після зупинки ТЗ, здійснює огляд автівки та спілкується з ним. При цьому, поліцейський не повідомив про наявність у нього конкретних ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, що свідчило б про наявність підстав вважати про його перебування в стані сп`яніння. Більш того, співробітник поліції взагалі не повідомив про виявлення у нього будь-яких ознак сп`яніння. Однак, після зауваження, що він проти огляду багажного відділення автомобіля та перегляду на службовому планшеті працівником поліції його даних та встановлення факту його затримання за носіння наркотичного засобу, поліцейський одразу ж запитав у нього «чи нічого він не вживав». Після отримання негативної відповіді, одразу запропонував пройти огляд на стан сп`яніння, на що він надав згоду та зазначив, що є військовослужбовцем та вважає, що огляд повинен проводитися за участю співробітника ВСП. Далі поліцейський провів формальний візуальний огляд, на всі вимоги поліцейського він реагував та надавав адекватні відповіді. Разом із цим, підставою для огляду на стан сп`яніння стало його повідомлення, що в стресових ситуаціях він вживає наркотичні речовини, хоча станом на зараз не вживав. Вважає, що такі підстави для проведення огляду на стан сп`яніння не ґрунтуються на вимогах Інструкції. Крім того, поліцейським не було роз`яснено, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння утворює самостійний склад адміністративного правопорушення і аналогічну відповідальність, як при керуванні ТЗ в стані сп`яніння.

Вказує, що у випадку відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, підлягає доведенню не лише факт керування особою ТЗ, а й наявність ознак наркотичного сп`яніння, пропозиція пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Крім того, має бути встановлений факт відмови водія від проходження зазначеного огляду, якому має передувати роз`яснення прав особі, виявлення і фіксація ознак сп`яніння, а не формальне припущення наявності у особи цих ознак.

За наведених обставин вважає, що в даному випадку можна зробити висновок, що факт зазначення поліцейським в протоколі ознак наркотичного сп`яніння само по собі не свідчить про їх наявність у особи, що суддею суду першої інстанції помилково не було враховано.

Отже, поліцейським не доведений факт наявності у нього вказаних в протоколі ознак, що підтверджується висновком лікаря нарколога, яким факт сп`яніння виявлено не було, тільки встановлено факт вживання «марихуани та метамфітаміну», тобто факт його перебування в стані наркотичного сп`яніння не підтвердився. Огляд проведено на вимогу представників ВСП.

Посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, за відсутності інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, а наявні в матеріалах справи докази не можуть бути визнані належними, оскільки свідчать лише про формальність зазначених у них обставин.

Отже апелянт вважає, що недотримання процедури та порядку виявлення у водія, який керував ТЗ ознак наркотичного сп`яніння, є істотним порушенням такої процедури, яка порушує його конституційні права і свободи, встановлений законом порядок отримання фактичних даних у справі та виключає адміністративну відповідальність.

Просить скасувати постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 13 листопада 2024 року, закрити провадження в справі про його притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Венцева І.А., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Позиція ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спростовується матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 512018 від 4 червня 2024 року підтверджується:

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 4 червня 2024 року, в яких зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с. 4);

- відеозаписом події (а.с. 7).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, наркотичного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння-порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови.

Із положень ст. 266 КУпАП вбачається, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Слід зауважити на вимогах п. 2.5 ПДР України, згідно яких на водія покладається обов`язок на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану, зокрема наркотичного сп`яніння.

Із відеозапису події, який міститься в матеріалах справи вбачається, що працівниками поліції на блокпості був зупинений водій транспортного засобу Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 . При перевірці документів водія ОСОБА_1 у працівника поліції виникли підозри щодо його знаходження в стані наркотичного сп`яніння. Слідує візуальний огляд водія співробітником поліції на стан сп`яніння. Виявлення та оголошення ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Пропозиція ОСОБА_1 пройти медичний огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, на що водій починає поводити себе емоційно та надає відмову. На запитання ОСОБА_1 співробітник поліції роз`яснює, що за відмову від проходження запропонованого огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння відносно нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього відсторонення від керування транспортним засобом. Крім того, зафіксовано як під час спілкування із поліцейським ОСОБА_1 зазначає, що дійсно курить, але сьогодні не курив. Складання працівниками поліції протоколу.

Відповідна відмова водія є порушенням вимог п. 2.5 ПДР та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, суд зауважує, що відео-інформація наявна у достатньому об`ємі задля з`ясування обставин, які є предметом розгляду в даній справі.

Отже, на переконання судді апеляційного суду працівниками поліції було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, ЗУ «Про національну поліцію».

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, слід звернути увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 333/5365/24