ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2024 Справа №607/24254/24 Провадження №3/607/9932/2024

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківська О. Я., розглянувши матеріали, що надійшли від Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 619075 від 28 жовтня 2024 року, в період часу з 12 вересня 2017 року з 21 год. 00 хв. по 08 год. 30 хв. 13 вересня 2017 року ОСОБА_1 , перебуваючи в дворі будинку № 29, по вул. Галицька, в м. Тернополі, шляхом пошкодження замка пасажирської дверки, проник в салон автомобіля марки ВАЗ 2103, н. з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , звідки із моторного відсіку таємно викрав акумуляторну батарею марки «А-медіа», страховий поліс та пакет документів на газове обладнання на суму 1350 грн.Таким чином, вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, хоча повідомлявся про час, дату та місце судового засідання належним чином, що вбачається із його підпису біля графи «Підпис особи, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 619075. Окрім того, судом вживалися заходи щодо доставлення ОСОБА_1 у судове засідання шляхом приводу, який не був виконаний.

Дослідивши матеріали справи, слід дійти висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Відповідно до абз. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон №3886), який набрав чинності 09 серпня 2024 року, було змінено редакцію статті 51 КУпАП. Зокрема, було змінено вартість викраденого майна, розмір якої (вартості) відмежовував дрібну крадіжку, відповідальність за яку було встановлено КУпАП, та відповідні кримінально карані діяння. Так, до набрання чинності Законом № 3886 дрібним викраденням чужого майна могла вважатися тільки крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість викраденого не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Беручи до уваги вимоги підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV, пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, до 09 серпня 2024 року це становило 302,8 грн.

Новою редакцією статті 51 КУпАП, після набрання чинності Законом № 3886, законодавець значно збільшив вартість викраденого майна, яке підпадає під ознаки дрібного викрадення, та змінив саму структуру цієї норми, зокрема кваліфіковані та особливо кваліфіковані склади, а також суворість стягнення за вчинення цього проступку.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відтак, з огляду на взаємопов`язаність норм законодавства про адміністративні правопорушення та законодавства про кримінальну відповідальність низка кримінальних правопорушень, після набрання чинності Законом № 3886, фактично втратили той ступінь суспільної небезпечності, що притаманний кримінально караним діянням.

Закон № 3886 частково встановив адміністративну відповідальність (передбачив склади дрібного викрадення, яких не існувало раніше) та посилив відповідальність за дрібне викрадення, а також змінив вартісні показники викрадення чужого майна, що мало наслідком декриміналізацію окремих складів кримінальних правопорушень і як наслідок закриття відповідних кримінальних проваджень.

Отож, 18 вересня 2024 року постановою старшого дізнавача сектору дізнання Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції Хом`юк Сергія Володимировича, кримінальне провадження №0003019 від 13 вересня 2017 року щодо таємного викрадення майна на суму 1350 гривень за ч. 1 ст. 185 КК України, закрито на підставі п. 4-1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння

За наслідками прийняття такого рішення стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 619075 від 28 жовтня 2024 року.

Однак, за змістом частини першої статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Отже, дії ОСОБА_1 мають оцінюватися з урахуванням редакції КУпАП, що була чинна під час і за місцем вчинення або виявлення правопорушення, тобто станом на 13 вересня 2017 року.

Відповідно до частини восьмої статті 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Цей припис не свідчить, що орган (особа), уповноважений складати протоколи про адміністративне правопорушення, має здійснювати кваліфікацію дій особи за законодавством, яке діє на момент закриття кримінального провадження, оскільки це прямо суперечитиме статті 58 Конституції України, частині першій статті 8 КУпАП.

Частина друга статті 51 КУпАП, у редакції до внесення змін Законом № 3886, встановлювала відповідальність за повторне вчинення дрібного викрадення чужого майна протягом року особою, яку вже було піддано адміністративному стягненню за таке правопорушення.

Водночас, при матеріалах адміністративної справи відсутні докази про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 51 КУпАП протягом року, що передував вчиненню інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Отож, дії особи, яку притягують до адміністративної відповідальності, кваліфіковано з частиною другою статті 51 КУпАП неправильно.

Неправильна кваліфікація дій ОСОБА_1 спричинила складення протоколу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за дії, які нею не вчинялися у місці, в дату і час, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 619075 від 28 жовтня 2024 року.

За встановлених обставин, проаналізувавши зібрані докази у справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП (у редакції що діяла під час вчинення правопорушення 13 вересня 2017 року), оскільки за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП, він до адміністративної відповідальності не притягувався.

Оскільки суворість санкції статті 51 КУпАП співмірна з кримінальним покаранням, притягнення особи до адміністративної відповідальності за чинення адміністративного правопорушення, передбаченого цією статтею КУпАП, має гуртуватися на тих самих принципах, що їх дотримуються при притягненні до кримінальної відповідальності.

Такий висновок суду узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема з позиціями цього суду, сформульованими у рішеннях «Гурепка проти Укpaїни» від 6 вересня 2005 року (заява № 61406/00), «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява №7460/03) та інших.

Виходячи із практики ЄСПЛ, а також враховуючи вимоги ст.ст. 7, 254 КУпАП суд повинен розглядати справу не інакше, як на підставі та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

При цьому, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, сукупністю матеріалів, досліджених у даній справі про адміністративне правопорушення, не доведено поза всяким розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП ( у редакції що діяла на час вчинення правопорушення 13 вересня 2017 року), що свідчить про відсутність в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Відтак, вважаю необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності зач. 2 ст. 51 КУпАП ( у редакції, що діяла під час вчинення правопорушення 13 вересня 2017 року), закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 51 (у редакції, що діяла під час вчинення правопорушення), 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И ЛА :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення(у редакції, що діяла під час вчинення правопорушення 13 вересня 2017 року) закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя Тернопільського міськрайонного суду

Тернопільської області О. Герчаківська