Справа №592/3371/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Костенко В.Г.
Номер провадження 33/816/653/24 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 жовтня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 592/3371/24 за апеляційною скаргою захисника КУЗНЄЦОВА А. С. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.03.2024, якою на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_1

за ст. 124 КУпАП накладене стягнення,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

захисника адвоката Кузнєцова А. С.,

установив:

У поданій апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвокат КУЗНЄЦОВ А. С. просить скасувати постанову судді та закрити провадження в справі, оскільки виїжджаючи на дорогу з автозаправної станції ОСОБА_2 дотрималася вимог п. 10.2 ПДР.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.03.2024 на ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП накладене стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 605,60 грн

Згідно постанови судді, 15.02.2024 о 17:40 в м. Суми по вул. Білопільський Шлях поблизу АЗС «ANP» ОСОБА_2 , керуючи т/з ЗАЗ 110307 н. з. НОМЕР_1 під час виїзду з території АЗС «ANP», не була уважна, не надала переваги в русі т/з ГАЗ 31029 н. з. НОМЕР_2 , який рухався головною дорогою виконуючи маневр обгону. Внаслідок ДТП т/з отримали механічні пошкодження, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали тілесні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п. 2.3б, 10.2 ПДР.

Вислухавши доводи ОСОБА_2 та її захисника Кузнєцова А. С., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки судді суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, відповідають матеріалам справи, ґрунтуються на досліджених у суді першої інстанції доказах і є вмотивованими.

На підтвердження викладених у протоколі фактичних обставин правопорушення суддя суду першої інстанції у постанові послалася на належні, допустимі та достовірні докази, які у своїй сукупності та взаємозв`язку є достатніми для доведення винуватості ОСОБА_2 поза розумним сумнівом.

Так, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 698899 від 23.02.2024, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що 15.02.2024 о 17:40 в м. Суми по вул. Білопільський Шлях ОСОБА_2 , керуючи т/з ЗАЗ 110307 н. з. НОМЕР_1 , під час виїзду з прилеглої території (АЗС «ANP»), не була уважна та не надала переваги в русі т/з ГАЗ 31029 н. з. НОМЕР_2 , який рухався головною дорогою виконуючи маневр обгону, внаслідок чого т/з отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги п. 2.3б, 10.2 ПДР, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано та об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема:

- протоколом огляду місця ДТП від 15.02.2024 та схемою до нього, якими зафіксовано дорожню обстановку, розташування та пошкодження т/з ЗАЗ 110307 н. з. НОМЕР_1 , т/з ГАЗ 31029 н. з. НОМЕР_2 , відповідні заміри тощо;

- фотографіями з місця ДТП;

- показаннями потерпілого ОСОБА_4 , згідно яких він рухався на автомобілі ГАЗ 31029 по вул. Білопільський шлях. Попереду нього рухалися інші автомобілі. Напроти АЗС «ANP» він вирішив обігнати автомобіль та виїхав на зустрічну смугу руху. Інших автомобілів на зустрічній смузі не було. У цей час несподівано з території АЗС виїхав т/з ЗАЗ 110307, в результаті чого відбулося зіткнення. Після ДТП ОСОБА_2 відігнала свій автомобіль назад, а його автомобіль залишався на місці ДТП.

Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП, настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження, крім іншого, т/з. Оскільки зазначена норма матеріального закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, то у протоколі мається посилання на порушення водієм ОСОБА_2 вимог п. 2.3б, 10.2 ПДР, згідно яких: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом т/з і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і т/з, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Аналіз наведених вище доказів та фактичні обставини справи дозволяють зробити висновок про те, що водій ОСОБА_2 , керуючи т/з ЗАЗ 110307, виїжджаючи на дорогу з автозаправної станції, не була уважною та не надала дорогу т/з ГАЗ 31029, який рухався по цій дорозі, у результаті чого відбулося зіткнення автомобілів.

Вирішуючи питання вини ОСОБА_2 необхідно враховувати об`єктивні дані, які містяться в матеріалах справи, оскільки згідно пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_4 смуга руху для кожного з них (для ОСОБА_4 зустрічна, для ОСОБА_2 та, на яку вона виїжджала) була вільною. Такі дані зафіксовані протоколом огляду місця ДТП від 15.02.2024 та схемою до нього, зокрема розташування транспортних засобів: 1) т/з ГАЗ 31029 заднє ліве колесо на відстані 4.6 м від орієнтиру № 1 (електроопори) та 4.1 м від орієнтиру № 2 (лівий край проїзної частини), переднє ліве колесо на відстані 4 м від орієнтиру № 2; т/з ЗАЗ 110307 переднє праве колесо 13.6 м від орієнтиру № 1 та 0.8 м від орієнтиру № 2, заднє праве колесо на відстані 1.4 м до орієнтиру № 2. Також на проїзній частині мається осип скла та пластику, який починається на відстані 11.7 від орієнтиру № 1 та 4 м від орієнтиру № 2, і закінчується під передньої частиною т/з ГАЗ 31029.

Зважаючи на ті обставини, що після зіткнення т/з ЗАЗ 110307 відкотився назад (що підтвердили обидва учасника ДТП) і в кінцевому положенні знаходився в межах виїзду з автозаправної станції, при цьому відстань між правим переднім колесом цього т/з та осипом уламків складала 1.6 м (13.6 м 11.7 м), а т/з ГАЗ 31029 залишився на місці зіткнення, то можна дійти висновку, що зіткнення відбулося одразу після виїзду т/з ЗАЗ 110307 на головну дорогу через порушення його водієм п. 2.3б, 10.2 ПДР.

Про недотримання ОСОБА_2 вказаних пунктів ПДР також свідчить те, що вона належним чином не оцінила дорожню обстановку та при виїзді з автозаправної станції скерувала свій т/з фактично у крайнє ліве положення в межах проїзної частини, в результаті чого не надала дорогу т/з ГАЗ 31029 під керуванням ОСОБА_4 , хоча дорожні умови їй дозволяли це безперешкодно зробити, так як відстань від т/з ГАЗ 31029 до краю проїзної частини (орієнтиру № 2) складала 4 м. Тобто ОСОБА_2 малу об`єктивну можливість уникнути зіткнення незалежно від дій водія т/з ГАЗ 31029, що і свідчить про наявність в діях ОСОБА_2 порушень п. 2.3б, 10.2 ПДР, які знаходяться в причинному зв`язку з подією ДТП.

Факт притягнення ОСОБА_4 , який є потерпілим у справі відносно ОСОБА_2 , до відповідальності за ст. 124 КУпАП за порушенням ним п. 14.2в ПДР (перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від т/з на достатній для обгону відстані), жодним чином не спростовує висновку про наявності в діях ОСОБА_2 складу правопорушення та не вказує на те, що допущені ОСОБА_4 порушення є першочерговими і стали причиною ДТП, так як відповідне рішення відносно ОСОБА_4 не має преюдиційного значення в цій справі.

Зокрема, преюдиційність (лат. praejudicialis те, що стосується попереднього судового рішення) це прийняття без доказування та перевірки фактів, які були встановленні процедурно іншим судом в іншій справі.

Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду на їх дослідження й оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Отже, преюдиційне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин. При цьому звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені. Тобто, учасники процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Водночас, для спростування преюдиційних обставин учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами, визначеними процесуальним законодавством.

Повертаючись до обставин справи, уповноваженою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , згідно ст. 251 КУпАП надано належні та допустимі докази, які оцінені судом у загальному порядку за правилами КУпАП та визнані достатніми для ухвалення рішення про винуватість ОСОБА_2 із дотриманням стандарту «поза розумним сумнівом».

Є необгрунтованими доводи апеляційної скарги захисника в тій частині, що ОСОБА_2 згідно вимог п. 1.4 ПДР мала право розраховувати на те, що на тій смузі руху, куди вона виїжджала, не будуть знаходитися т/з, зокрема під керуванням ОСОБА_4 , через наявність в тому місці пішохідного переходу, оскільки в цій конкретній ситуації керуватися вказаним пунктом ПДР не є коректним, так як ОСОБА_2 переваги в русі не мала та, здійснюючи виїзд на головну дорогу, насамперед сама повинна була забезпечити безпеку дорожнього руху як собі, так і іншим учасникам, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди; ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), а кожний т/з, який знаходиться в русі, повинен мати водія, який повинен контролювати свій т/з таким чином, щоб бути завжди у змозі належним чином їм управляти, бути ознайомленим з правилами дорожнього руху, приписами в області безпеки дорожнього руху, а також з такими факторами, які можуть вплинути на його поведінку (п. 1, 5 і 6 ст. 8 Конвенції про дорожній рух (Відень, 08.11.1968) та положень Європейської угоди, яка доповнює цю Конвенцію (Женева, 01.05.1971).

Також не можуть бути прийнятими до уваги посилання в апеляційній скарзі захисника на приписи п. 11.3 ПДР як на підтвердження того, що ОСОБА_2 повинна були пропустити тільки ті т/з, які рухалися по проїзній частині, на яку вона виїжджала, оскільки вказаний пункт ПДР надає водіям право на першочерговий рух щодо інших учасників дорожнього руху (перевагу), які рухаються по зустрічній смузі та здійснюють виїзд на смугу зустрічного руху для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках.

Як встановлено вище, ОСОБА_2 , керуючи т/з, не була уважна, не надала переваги іншому т/з, який рухався головною дорогою виконуючи маневр обгону, тому, за умови недотримання вимог п. 2.3б, 10.2 ПДР, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_2 як водій під час виїзду з прилеглої території рухалася з перевагою в розумінні положень п. 11.3 ПДР.

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.03.2024 відносно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу її захисника КУЗНЄЦОВА А. С. на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов