Номер провадження: 33/813/1103/24
Головуючий у першій інстанції Поліщук І. О.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2024 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кравець Ю.І., за участю: секретаря судового засідання Гасанової Л.Я. кизи, представника Одеської митниці Ревенко Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката Іващенка А.І, діючого в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 26.09.2023 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Гола Пристань, Херсонська область, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Бериславським РС УДМС України в Херсонській обл. від 20.08.2013 зареєстрований АДРЕСА_1 ,

Визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, -

установив

Постановою постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 26.09.2023 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, та на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 42 419 (сорок дві тисячі чотириста дев`ятнадцять) грн. 57 (п`ятдесят сім) коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції, адвокат Іващенко А.І, діючий в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження зазначив, що ОСОБА_1 в судове засідання не викликався, розгляд справи проведений без його участі. Про наявність оскаржуваної постанови захисник дізнався у другій декаді березня 2024 року, а тому просить визнати поважною причину пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду представник Одеської митниці Ревенко Т.А. заперечувала проти задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та пояснила, що ОСОБА_1 був обізнаний про складення відносно нього протоколу про порушення митних правил та розгляд справи у суді, тому мав змогу подати апеляційну скаргу у встановлений строк.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Іващенко А.І. у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином.

Перед початком апеляційного розгляду захисник Іващенко А.І. в телефонному режимі пояснив, що направить на адресу суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, строки подачі апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у справах про адміністративні правопорушення врегульований чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Так, згідно з вимогами ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Аналогічні положення висвітлені і у ч.2 ст.294 КУпАП, відповідно до якої постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як убачається з матеріалів судової справи, судом першої інстанції постанова про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення винесена 26.09.2023 року. Розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 , який належним чином сповіщався про дату та час судового розгляду, про що свідчить поштове повідомлення (а.с. 49).

Європейський суд з прав людини у п.35 рішення по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain") від 07.07.1989 року, зазначив, що сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Постанова місцевого суду винесена 26.09.2023 року, в свою чергу апеляційна скарга була подана захисником 13.03.2024 року, тобто майже через 6 місяців з дня ухвалення судового рішення і закінчення строку на апеляційне оскарження.

У клопотанні про поновлення строку захисник вказує, що ОСОБА_1 копії постанови суду не отримував та судом вона не надсилалась йому, а дізнався він про неї поза межами строку на апеляційне оскарження з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Суд звертає увагу, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу адвокатом Іващенко А.І. подано на підставі договору про надання правової допомоги №06032401 від 06.03.2024 року.

Враховуючи дату укладення договору 06.03.2024 року, слід констатувати, що адвокат набув повноважень в даній справі вже після спливу строку на апеляційне оскарження.

З огляду на наведене, апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи захисника про існування поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження безпосередньо для нього, оскільки він не був учасником судового процесу та отримав повноваження в даній справі після спливу строку на апеляційне оскарження.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 постанову суду не оскаржував, хоча мав та має на це право.

Інших доказів, які свідчать про існування поважних причин пропуску адвокатом строку на апеляційне оскарження, та які могли бути підставою для його поновлення, матеріали справи не містять та апелянтом не надано.

Апеляційний суд звертає увагу, що під поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строків на оскарження судового рішення, такі підстави.

За таких обставин, апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи клопотання захисника про наявність у нього поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи наведені обставини у всій сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання захисника про поновлення їй строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду задоволенню не підлягає, тому апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Рішення апеляційного суду щодо повернення скарги адвокату, не позбавляє особу, яка притягнена до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 права оскаржити рішення місцевого суду в порядку визначеному законом.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив

Клопотання адвоката Іващенка А.І. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 26.09.2023 року - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу разом із додатками повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець