ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5365/24
Провадження № 3/210/2397/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 листопада 2024 року

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкіна О.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працює, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч.1, 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження судді відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями 17 вересня 2024 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 014117 від 24 серпня 2024 року з якого встановлено наступне: 24 серпня 2024 року о 15-10 громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: м. Кривий Ріг, пр.. Металургів, 28А у магазині «Аврора» скоїв дрібне викрадення чужого майна у вигляді навушників вакуумних Bluetooth Grand-XGB-99B, чим завдав матеріальний збиток на загальну суму 449 грн.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 51 КУпАП

Крім того, в провадження судді відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями 17 вересня 2024 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 014070 від 26 серпня 2024 року з якого встановлено наступне: 26 серпня 2024 року о 10-36 год. громадянин ОСОБА_1 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Соборності, 29П у магазині «Аврора», скоїв дрібне викрадення чужого майна у вигляді двох колонок: Sound XPill чорна 30Вт, Sound XBlock чорна 20Вт, чим завдав матеріальний збиток на загальну суму 1998 грн.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 51 КУпАП

Зважаючи на той факт, що в провадженні судді знаходиться два протоколи про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , вважаю що розгляд справи в одному провадженні буде доцільним.

ОСОБА_1 в призначені судові засідання не з`явився, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Крім того, суд вживав додаткових заходів для виклику ОСОБА_1 в судове засідання, шляхом ухвалення постанови про привід останнього.

Таким чином, з метою забезпечення реалізації ОСОБА_1 прав судом використано усі можливі способи його сповіщення про місце і час розгляду справи. Клопотань, заяв, які б обґрунтовували неможливість явки до суду ОСОБА_1 , а також про відкладення розгляду справ, не подано.

Відтак, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.ст.1, 245 КУпАП.

Згідно зі статтею 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 51 КУпАП.

Складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 51 КУпАП, є дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 гривень, отже неоподатковуваний мінімум доходів громадян становить 1514 гривень, а 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян становить 757 гривень.

Як встановлено із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №014117 сума викраденого становить 449 гривень та дія кваліфікована за ч. 1 ст. 51 КУпАП; із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №014070 сума викраденого становить 1998 гривень та дія кваліфікована за ч. 2 ст. 51 КУпАП. ОСОБА_1 кваліфіковані правильно.

Відповідно до норми статті 51 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб`єктом правопорушення та за яку передбачено адміністративну відповідальність. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Тобто, об`єктивна сторона зазначеного правопорушення полягає у крадіжці (таємному викраденні чужого майна), шахрайстві (заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою), привласнення та розтрату. Крім цього, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП характеризується прямим умислом та корисливою метою.

Дослідженими судом доказами встановлено, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 51, ч. 2 ст. 52 КУпАП, доведений матеріалами справи у своїй сукупності, зокрема:

- обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №014117; обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №014070;

- довідками про вартість викраденого товару, що складені ТОВ «Вигідна покупка»;

- письмовими поясненнями свідків;

- рапортами оперативного чергового;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 26 серпня 2024 року, в котрих останній вказав, що дійсно у магазині «Аврора» побачив дві колонки та вирішив здійснити крадіжку і поклав їх до свого пакету та вийшов з приміщення;

письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 24 серпня 2024 року, в котрих останній вказав, що дійсно зайшов до магазину «аврора» і підійшов до стелажу з навушниками де взяв одні з них і поклав до свого пакету, після чого пішов до іншого магазину.

За результатами дослідження в судовому засіданні доказів, що містяться в матеріалах справи, жодних сумнівів щодо наявності події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 51 КУпАП, та доведеності винуватості ОСОБА_1 у їх вчиненні у суду не виникло.

Санкцією ч. 1 ст. 51 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Санкцією ч. 2 ст. 51 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Частиною 2 статті 36 КУпАП передбачено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за скоєння ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 51 КУпАП, суд враховує характер вчиненого ним адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення та рівень правосвідомості, ступінь його вини та відношення до скоєного адміністративного правопорушення, відсутність пом`якшуючих чи обтяжуючих вину обставин, відсутність відомостей про попередні притягнення до адміністративної відповідальності.

До того ж, при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду), що охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного стягнення тощо.

При накладенні адміністративного стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особи порушника, конкретних обставин справи, суд вважає, що ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 51 КУпАП, слід піддати адміністративному стягненню у вигляді накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обставин, які б позбавляли можливості суд застосувати до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу не встановлено.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення особи, що притягується до адміністративної відповідальності від сплати судового збору, а відтак з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 51, 221, 283-285 КУпАП, суд

П О С ТА Н О В И В:

Об`єднати справи про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за №210/5365/24, провадження №3/210/2397/24 за ч. 2 ст.51 КУпАП та за №210/5364/24, провадження №3/210/2396/24 ч. 1 ст. 51 КУпАП у одне провадження та присвоїти єдиний номер №210/5365/24, провадження №3/210/2397/24

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51, ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення її постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня її винесення.

Суддя: О. В. Чайкіна