Справа № 168/1135/24
Провадження № 3/168/689/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року суддя Старовижівського районного суду Волинської області Хаврона О.Й., розглянувши cправу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 15.10.2024 р. серії ВАД №593947 ОСОБА_1 (будучи впродовж року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП), в період з 01.08.2024 р. по 10.10.2024, в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство економічного характеру, а саме умисно позбавив її майна, забрав мішок горіхів, які остання власноруч заготовляла і які в подальшому планувала продати. Також забрав ящик металобрухту, який теж збирала ОСОБА_2 , внаслідок чого обмежив в можливості користування та розпоряджання своїм майном ОСОБА_2 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав, пояснив, що прибирав вдома на горищі та вирішив викинути зайві непотрібні речі на смітник. Серед них був мішок зі старими горіхами, які давно вже там лежали та були зіпсовані, зібрані ним кілька років тому та які вже зіпсувались до того часу та ящик непотрібних речей. Просить закрити провадження в справі, жодних дій психологічного чи економічного характеру та домашнього насильства не вчиняв. З дружиною шлюб розірваний, однак проживають в одному будинку, а після загибелі сина відносини з колишньою з дружиною напружені. Часто виникають конфлікти.

У письмових поясненнях потерпіла зазначила, що підозрює колишнього чоловіка в тому, що він продав ці горіхи та продав ящик металобрухту, хоча останній каже, що викинув їх на сміттєзвалище. Також зазначає, що між нею та ОСОБА_1 відбулась з цього приводу сварка, але без застосування нецензурної лексики.

Дослідивши матеріали справи, приходжу про висновку, що провадження в справі слід закрити з таких підстав.

Ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, у протоколі вказано, що ОСОБА_1 умисно позбавив потерпілу її майна.

Працівниками поліції дії були кваліфіковані як адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає настання відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Частиною другою статті 173-2 КУпАП, передбачено відповідальність за ті самі дії, вчиненні особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 2 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Таким чином, самі по собі, зокрема, доступ до речей які набуті під час спільного проживання, не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли вони спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вбачається, що між ними виник спір з приводу майна. Водночас, суду не подано доказів, що внаслідок дій ОСОБА_1 потерпілій ОСОБА_2 спричинено економічне насильство та внаслідок якого могла бути завдана чи була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої. Не надано доказів належності певній особи згаданого мішка з горіхами та брухту, не спростовано доводів ОСОБА_1 про те, що він викинув ці речі, оскільки прибирав в господарстві, а не з метою вчинення сімейного насильства економічного характеру та позбавлення колишньої дружини її майна.

Таким чином, матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та які б підпадали під ознаки домашнього насильства.

За таких обставин, в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не можебути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, приходжу висновку, що провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. Й. Хаврона