ПОСТАНОВА

Іменем України

09.12.2024 року м. Бар Вінницька область

Суддя Барського районного суду Вінницької області Хитрук В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області справу про адміністративне правопорушення, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 084157 від 18.07.2024 ОСОБА_1 18.07.2024 о 01:11 год. в м. Бар по вулиці Залізняка керував автомобілем «Audi A6» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія на місці зупинки, проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер», результат якого становить 0,66% проміле, тим самим, водій порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні, ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав та просив закрити провадження по справі, на підставі п.4 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з вчиненням дії особою в стані крайньої необхідності, аргументуючи це тим, що він 17.07.2024 ввечері випив пива та змушений був доставити до лікарні в м. Жмеринку власним автомобілем свого тестя ОСОБА_2 , 1943 року народження, у якого стався серцевий напад, оскільки інсульт та інфаркт лікують тільки в місцевій лікарні м. Жмеринку, яка розташована за 50 км від м. Бар. Йому про це відомо, оскільки серцеві напади у ОСОБА_2 відбувалися неодноразово. Приїзд бригади «Швидкої допомоги» з іншого району відбувається дуже довго, що може призвести до летальних наслідків. Тому, порадившись з дружиною ОСОБА_3 , сім`я прийняла рішення невідкладно транспортувати батька до лікарні. Повертаючись до дому вночі 18.07.2024 був зупинений працівниками патрульної поліції, які склали відносно нього протокол.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила що її батько ОСОБА_2 є важкохворим та потребує постійного лікування. В нього періодично стаються серцеві напади. Так, 17.07.2024 приблизно в 20.00 год її батько почав скаржитися на біль в лівій руці, головокружіння, почав блювати, підвищився тиск. В таких випадках його негайно треба госпіталізувати до лікарні в м. Жмеринку, оскільки інсульт та інфаркт лікують тільки в місцевій лікарні м. Жмеринку, яка розташована за 50 км від м. Бар. Оскільки приїзд бригади «Швидкої допомоги» з іншого району відбувається дуже довго, що могло призвести до летальних наслідків, тому вона з чоловіком ОСОБА_1 прийняли рішення невідкладно транспортувати батька до лікарні. Повертаючись до дому вночі 18.07.2024 їх зупинили працівниками патрульної поліції, які склали відносно ОСОБА_1 протокол.

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суддя дійшов наступних висновків.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст.245 КУпАП є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, вирішуючи питання щодо винуватості та притягнення особи до адміністративної відповідальності, має бути перевірена наявність обставин, що виключають притягнення особи до відповідальності.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом статей 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує». Однією з найважливіших умов правомірності акту крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається.

Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

Підставою крайньої необхідності є небезпека інтересам, які охороняються адміністративним законодавством. Ця небезпека може бути викликана: 1) протиправними діями людини: 2) діями тварин; 3) природними явищами; 4) джерелом підвищеної небезпеки (технічними та транспортними засобами) тощо. Крім того, крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): - небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; - при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; - шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.

Відповідно даних Виписки з історії хвороби № 6204 неврологічного відділення КНП «Жмеринська ЦРЛ» Жмеринської МР хворий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , госпіталізований 17.07.2024 в неврологічне відділення, де розпочато лікування. Скарги на слабкість в лівих кінцівках, головокружіння, нудота та блювота, загальна слабкість, головний біль, підвищення АТ. Діагноз: гостре порушення мозкового кровообігу по типу ішемії в басейні правої середньо-мозкової артерії. Лівобічний геміпарез. ІХС. Атеросклеротичний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст. ризик ССУ високий. СН.

З долученого до матеріалів справи відеозапису з камер поліції, який продемонстровано у судовому засіданні, встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 повідомляли працівників поліції про крайню необхідність транспортування хворого ОСОБА_2 до лікарні.

Враховуючи встановлені обставини, суддя приймає до уваги доводи про те, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, оскільки зволікання чи відмова в госпіталізації важкохворого батька, який потребував негайної госпіталізації до лікарні, могли призвести до його смерті.

Аналізуючи наведене вище, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, що виключає адміністративну відповідальність. Заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода. Окрім того, слід звернути увагу, що на теперішній час ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягувався.

Згідно з приписами п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за наступних обставин - вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони, відповідно суддя приходить до висновку про відсутність поставленого у вину патрульною поліцією в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.

Керуючись ст.ст.130, 247, 283-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУПАП закрити на підставі п.4 ч. 1 ст. 247 КУпАП за обставин вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Барський районний суд Вінницької області.

Суддя: