КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
№ 33/824/882/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 травня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 17 січня 2023 року (суддя Константінова К.Е.) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою судді Печерського районного суду міста Києва від 17 січня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536грн 80 коп.

Постановою судді визнано доведеним, що 22 жовтня 2022 року о 23 год. 44 хв. водій ОСОБА_1 в м. Києві по вул. Мечникова, 3-А керував транспортним засобом «Mercedes-Benz V250», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», результат тесту - 0,28‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 зазначає, що не був присутнім під час розгляду справи у Печерському районному суді міста Києва 17 січня 2023 року, а копію постанови судді він отримав лише 1 грудня 2023 року, після чого у десятиденний строк звернувся до суду із апеляційною скаргою.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що постанова ухвалена суддею 17 січня 2023 року, а тому строк на її апеляційне оскарження закінчився 27 січня 2023 року.

Розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 , який був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, заявив клопотання про повернення матеріалів справи до УПП в місті Києві ДПП для їх належного оформлення (с.с.15-17).

23 січня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду міста Києва із заявою про надання довідки стосовно стану розгляду справи (с.с.19).

У матеріалах справи наявний супровідний лист від 28 листопада 2023 року про направлення копії постанови судді на поштову адресу ОСОБА_1 (с.с.20), однак відомості про її отримання ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

1 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду міста Києва із заявою про видачу йому копії постанови судді від 17 січня 2023 року та надання інформації стосовно дати виготовлення та направлення до Єдиного державного реєстру судових рішень цієї постанови (с.с.21-24).

Згідно супровідного листа від 27 грудня 2023 року ОСОБА_1 направлена копія постанови на його поштову адресу (с.с.29).

До апеляційної скарги ОСОБА_1 додав розписку про отримання копії постанови судді Печерського районного суду міста Києва від 17 січня 2023 року у справі № 757/32389/22-п у приміщенні суду 1 грудня 2023 року (с.с.55).

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 направив апеляційну скаргу поштовим зв`язком 11 грудня 2023 року, тобто протягом десятиденного строку з дня отримання її копії, апеляційний суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Печерського районного суду міста Києва від 17 січня 2023 року.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що суддя першої інстанції необґрунтовано відмовила у задоволенні його клопотання про повернення матеріалів справи до УПП у м. Києві ДПП для належного оформлення, оскільки зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 068770 від 22 жовтня 2022 року, складеного стосовно нього, вбачається, що до нього додаються відеозаписи з двох нагрудних камер працівників поліції «472841» та «472127», однак в матеріалах справи наявний лише відеозапис з нагрудної камери «472841», тоді як відеозапис з нагрудної камери «472127» в матеріалах справи відсутній.

Також, ОСОБА_1 зазначає, що матеріали справи не містять доказів керування ним транспортним засобом «Mercedes-Benz V250», д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки з долученого відеозапису вбачається, що на момент початку спілкування з працівниками поліції автомобіль перебуває в статичному положенні, а він, хоч і перебуває за кермом, однак не здійснює керування автомобілем та просто чекає на іншу особу.

Крім цього, ОСОБА_1 вважає, що огляд його на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» (ARJL - 0267), останнє калібрування якого відбулось 9 листопада 2021 року, тобто більше, ніж за шість місяців до проведення огляду, тоді як згідно технічної документації до даного приладу таке калібрування має проводитись кожні шість місяців.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Борсук В.В. доводи апеляційної скарги підтримав, додатково зазначивши, що відеофіксація проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння не є безперервною, зокрема на ній не зафіксовано момент розпаковки мундштука та приєднання його до приладу «Drager Alcotest 6820», тобто відсутні докази використання поліцейськими нового мундштуку під час проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння. Більше того, від моменту початку спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 до проведення огляду пройшло 2 хвилини, тоді як інтервал між оглядами осіб на приладі «Drager Alcotest 6820», згідно його технічної документації, має становити понад 15 хвилин, а матеріали справи не містять відомостей стосовно того, коли було здійснено попереднє використання саме цього приладу «Drager Alcotest 6820» (ARJL - 0267) та чи витримали працівники поліції інтервал у 15 хвилин між проведенням оглядів, встановлений виробником.

Крім цього, захисник Борсук В.В. посилається на некоректну роботу приладу

«Drager Alcotest 6820» (ARJL - 0267), за допомогою якого був проведений огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння , оскільки температура, зазначена у чеку з приладу, не відповідає дійсним показникам температури повітря, які мали місце під час огляду ОСОБА_1 .

При цьому, захисник Борсук В.В. стверджує, що визнання ОСОБА_1 під час проходження огляду факту вживання однієї пляшки пива, не свідчить про перебування його у стані алкогольного сп`яніння.

У підтвердження своїх доводів захисником Борсук В.В. апеляційному суду були надані: фотокопія роздруківки результату тестування, копія довідки про погодні умови, фотокопія сертифікату відповідності засобів вимірювальної техніки, копія Інструкції приладу «Drager Alcotest 6820», буклет з технічними характеристиками за умовами технічного обслуговування приладу «Drager Alcotest 6820».

Поліцейський ОСОБА_3 , який складав протокол про адміністративне правопорушення, у судовому засіданні пояснив, що водій ОСОБА_1 був зупинений для перевірки документів на блокпосту на розі вулиць Басейна та Шовковична та їх перетині з вулицею Мечникова, при цьому факт керування транспортним засобом «Mercedes-Benz V250», д.н.з. НОМЕР_1 , під час спілкування та огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не заперечував.

Поліцейський ОСОБА_3 зазначив, що під час спілкування із ОСОБА_1 він виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», проти чого ОСОБА_1 не заперечував. При цьому на його питання про вживання алкоголю, ОСОБА_1 підтвердив, що вжив пляшку пива.

Також поліцейський ОСОБА_3 пояснив, що момент зупинки транспортного засобу не зафіксований на відеозаписі, оскільки через обмежений ресурс пам`яті нагрудних камер, вони вмикаються виключно під час спілкування з громадянами, а момент розпечатування нового мундштука для приладу «Drager Alcotest 6820» на відеозаписі зафіксований, однак у зв`язку з ракурсом, у якому знаходиться камера, він залишився малопомітним.

Крім цього, поліцейський ОСОБА_3 зазначив, що доводи ОСОБА_1 та його захисника Борсука В.В. з приводу некоректної роботи приладу «Drager Alcotest 6820» (ARJL - 0267) є безпідставними, оскільки термін планової повірки та калібровки приладів «Drager Alcotest 6820» становить один рік, а не шість місяців, як зазначено в апеляційній скарзі. Крім того, температура, що відображена у чеку з цього приладу, не є температурою повітря, а є температурою самого приладу.

У підтвердження своїх доводів поліцейський ОСОБА_3 надав апеляційному суду сервісну гарантійну книжку приладу «Drager Alcotest 6820», копію свідоцтва про повірку від 9 листопада 2021 року (с.с.163-165), копію керівництва про експлуатації спеціального технічного засобу приладів «Drager Alcotest 6820» (с.с.180-185), лист ТОВ «АТЗТ компанії «Сатурн Дета Інтернешенл».

Суд, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Борсука В.В., який підтримав апеляційну скаргу, пояснення поліцейського ОСОБА_3, який підтвердив обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані доведеними судом першої інстанції, за доводами, зазначеними в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як зазначено в ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 068770від 22 жовтня 2022 року, в цей день о 23 год. 44 хв. в м. Києві по вул. Мечникова, 3-А водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz V250», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився на місці зупинки за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» (ARJL - 0267), результат тесту - 0,28‰. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (с.с.1)

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено чек приладу «Drager Alcotest 6820» (ARJL - 0267), у якому зафіксовано результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння - 0,28‰, підписаний останнім (с.с.2) та акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, у якому своїм підписом ОСОБА_1 підтвердив, що згоден з результатом (с.с.3).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КпАП України.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відповідно до приписів п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху

зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 Правил дорожнього руху).

Відповідно до п.2.9.а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність осіб за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Належним доказом даного правопорушення є встановлення наявності у водія транспортного засобу ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція водієві пройти огляд з метою встановлення, у даному випадку, стану алкогольного сп`яніння,та фіксація проведення огляду відповідно до вимог діючого законодавства.

Згідно пункту 7 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до зазначеної Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (пункт 2).

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3).

Частинами 2 - 3 статті 266 КУпАП визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Із переглянутого у судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського, що має назву «ОСОБА_1», долученого до матеріалів справи (с.с.4), вбачається, що ОСОБА_1 перебуває за кермом автомобіля «Mercedes-Benz V250», д.н.з. НОМЕР_1 , в якого працює двигун та горить приборна панель, при цьому ОСОБА_1 факт керування автомобілем не заперечує.

У ході спілкування із ОСОБА_1 поліцейський виявив у нього ознаки

алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager», на що ОСОБА_1 погодився (1:20 хв. відеозапису).

Надалі, поліцейський дістає із службового автомобіля прилад «Drager», а також мундштук до нього, при цьому на відеозаписі зафіксовано характерний звук його розпаковки (1:40 хв. відеозапису), після чого ОСОБА_1 проходить тестування за допомогою приладу «Drager» та ознайомлюється з його результатами (2:20 хв. відеозапису).

Після того, як поліцейські повідомили ОСОБА_1 результати тестування та зазначили, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, він визнав, що дійсно випив пляшку пива (2:30 хв. відеозапису), проти результатів огляду ОСОБА_1 не заперечував.

Також ОСОБА_1 підтвердив, що керував транспортним засобом «Mercedes-Benz V250», д.н.з. НОМЕР_1 , зазначивши, що він щойно виїхав із гаража (2:37 хв. відеозапису).

Отже, відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який приєднаний до протоколу про адміністративне правопорушення, зафіксував проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та його результати.

Доводи апеляційної скарги про те, що УПП в. Києві ДПП не надало відеозапису з нагрудної камери іншого працівника поліції, не є підставою для повернення протоколу про адміністративне правопорушення для дооформлення, оскільки на долученому відеозаписі з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_3 повністю зафіксовано процес проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, повідомлення ОСОБА_1 результатів огляду та процес складання протоколу про адміністративне правопорушення, з подальшим ознайомленням ОСОБА_1 з його змістом.

Необґрунтованими є і доводи апеляційної скарги стосовно відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки на момент початку спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 той перебуває за кермом автомобіля «Mercedes-Benz V250», д.н.з. НОМЕР_1 , із працюючим двигуном, при цьому ОСОБА_1 у ході розмови з поліцейськими факт того, що він керував вказаним автомобілем не заперечував та навіть підтвердив, вказавши, що щойно виїхав із гаража.

Доводи ОСОБА_1 та його захисника стосовно того, що під час огляду був використаний не новий мундштук, а саме тестування було проведено менш як через 15 хвилин після попереднього огляду, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки не підтверджуються жодним з наявних в матеріалах справи доказів.

Посилання захисника Борсука В.В. на те, що прилад «Drager» працював некоректно, так як у чеку з приладу «Drager» зазначена температура повітря + 20 °C, є необґрунтованими, оскільки з наданої апеляційному суду Інструкції до приладу «Drager» та його технічних характеристик встановлено, що у чеку зазначається не температура повітря, а температура самого приладу, який до проходження ОСОБА_1 огляду перебував у салоні службового автомобіля працівників поліції, що зафіксовано на відеозаписі.

Доводи апеляційної скарги про те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння 22 жовтня 2022 року відбувся приладом «Drager Alcotest 6820» (ARJL - 0267), який не пройшов повірку у визначенні строки, оскільки прилад експлуатувався понад шість місяців без технічного обслуговування і останнє калібрування даного приладу було проведено 15 лютого 2023 року, спростовано наданими апеляційному суду документами.

Із чеку приладу Drager Alcotest 6820» (ARJL - 0267), який використовувався працівниками поліції для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння вбачається, встановлено, що дата його останнього калібрування - 9 листопада 2021 року.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» до засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що

перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 і становить один рік.

Останнє калібрування газоаналізатора (алкотестера) Drager Alcotest 6820» (ARJL - 0267), який застосовувався поліцейським ОСОБА_3 під час огляду ОСОБА_1 , здійснено було 9 листопада 2021 року, що крім самого чеку приладу, підтверджується і сервісної гарантійною книжкою цього приладу, згідно якої калібрування приладу відбулось 9 листопада 2021 року ДП «Укрметртест-Стандарт» (с.с.163-164), тобто станом на 22 жовтня 2022 року один рік ще не минув.

Також апеляційному суду надана копія свідоцтва про повірку газоаналізатора (алкотестера) Drager Alcotest 6820» (ARJL - 0267) від 9 листопада 2021 року, яке чинне до 9 листопада 2022 року (с.с.165).

Враховуючи вищевикладене, під час апеляційного перегляду не було встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено без дотримання встановлених законодавством норм та з порушенням Інструкції або вимог статті 266 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за обставин, встановлених судом, буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що є ефективним.

Виходячи з доводів апеляційної скарги та матеріалів справи, підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 17 січня 2023 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Рейнарт