ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2024 Справа №607/24026/24 Провадження №3/607/9867/2024
м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , пенсіонер, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

у період часу з 14:40 16.10.2024 по 14:40 26.10.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 перебував в місці проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_2 та в будь-який спосіб розмовляв з останньою, чим порушив вимоги термінового заборонного припису серії АА №331872 від 16.10.2024.

Окрім того, 16.10.2024 щодо ОСОБА_1 винесено терміновий заборонний припис серії АА №331872 від 16.10.2024, згідно з яким його зобов`язано залишити місце спільного проживання (перебування) із постраждалою особою ОСОБА_2 на термін дії 10 діб. ОСОБА_1 не повідомив уповноважений підрозділ органів Національної поліції Тернопільське РУП ГУНП в Тернопільській області про місце свого тимчасового перебування на час дії ТЗПсК, чим порушив п. 8 ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Беручи до уваги, що у провадженні судді знаходяться дві справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вважаю, що відповідно до ст. 36 КУпАП вони мають бути об`єднані в одне провадження та яким необхідно присвоїти єдиний номер.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень не визнав. Пояснив, що приходив додому поїсти та міг спитати дружину, чи є щось їсти. Не повідомляв поліцейському про місце свого перебування, оскільки той не питав.

Попри невизнання вини ОСОБА_1 , його вина у вчиненому доводиться матеріалами, дослідженими у судовому засіданні, а саме: даними, які зафіксовані у протоколах про адміністративні правопорушення серії ВАД №619078 від 04.11.2024, серії ВАД №619077 від 04.11.2024; рапортами поліцейського офіцера громади СВГ ВП ПП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 04.11.2024; поясненнями ОСОБА_1 від 04.11.2024; поясненнями ОСОБА_2 від 04.11.2024; копією термінового заборонного припису серії АА №331872 від 16.10.2024; копією форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 16.10.2024; копіями рапортів, зареєстрованими 04.11.2024 в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області за №№ 37297, 37295; запитом Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про надання інформації №8948-2024 від 17.10.2024; відповіддю УОАЗОР ГУНП в Тернопільській області №12973-2024 від 28.10.2024 на запит; копією рапорту інспектора ВП ПП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 28.10.2023; копією журналу №43 реєстрації повідомлень про місце тимчасового перебування кривдника, якому винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника, зареєстрований 29.01.2023 Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області за №43.

У протоколах про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягався, відтак його дії посадовою особою органу поліції кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Водночас до протоколу про адміністративне правопорушення долучено копію постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.08.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

На переконання суду, зміна правової кваліфікації дій ОСОБА_1 за нормою, яка передбачає більш суворе стягнення, погіршить становище правопорушника, що є порушенням його права на захист та суперечитиме визначеному Конституцією України принципу верховенства права.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 8 КУпАП закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (в редакції Закону № 1604-IX від 01.07.2021), тобто невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, та неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, а тому його слід притягнути до відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Крім цього, згідно із ч. 1 ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.

В даній справі, беручи до уваги характер дій, вчинених ОСОБА_1 , суд не вбачає підстав для направлення його на проходження такої програми.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40-1, 173-2, 221, 276, 277, 283, 284, 294 КУпАП,

постановила:

об`єднати матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/24026/24, провадження № 3/607/9867/2024), передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/24028/24, провадження № 3/607/9869/2024), в одне провадження, присвоївши йому єдиний номер 607/24026/24, провадження № 3/607/9867/2024.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн (п`ятсот десять гривень 00 копійок) в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

CуддяН. П. Воробель