Справа № 351/347/24
Номер провадження №3/351/332/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 жовтня 2024 року м.Снятин

Суддя Снятинського районного суду Івано-Франківської області Собко В.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає АДРЕСА_1 , не працює, -

за ч. ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

23.02.2024 року до Снятинського районного суду Івано-Франківської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, з яких випливає, що 01.02.2024 року в с. Хлібичин, Коломийського району по АД Н-10 на 176 км. о 02:53 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi 80 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу «DRAGER» та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2,5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду Вх№ 7252 від 01.05.2024 року подав клопотання в якому просив судове засідання по даній адміністративній справі проводити без його участі, а справу закрити у зв`язку із відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зазначивши наступне.

Відповідно по протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 612113 від 01.02.2024 року та матеріалів доданих до нього не вбачається, що саме стало підставою для винесення даного протоколу, причини зупинки т/з та відсутні докази керування ним транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння, а саме у копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 612113. Також ОСОБА_1 зазначає, що поліцейськими не роз`яснено йому його прав та обов`язків, ознаки алкогольного сп`яніння, які зазначені у протоколі є надуманими, огляд на стан сп`яніння не проводився, працівниками поліції не запропоновано пройти такий огляд у найближчому медичному закладі та не надали такого направлення. ОСОБА_1 також зазначає, що поліцейськими було порушено його право на захист, про те що він має право скористатись своїми правами поліцейські повідомили його уже після складання вищевказаного протоколу. ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, до матеріалів даної адміністративної справи долучені диски з відеофаксацією подій, що мали місце 01.02.2024 року, однак наданий відеозапис не є суцільним, переривається на важливих моментах, а також звукозапис є частково нерозбірливим.

16.10.2024 року Вх.№ 7772 через канцелярію суду ОСОБА_1 подав заяву у якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, підтримав раніше подане ним клопотання та просив його задовольнити.

Суд дослідивши матеріали адміністративної справи, зокрема: протокол серії ААД №612113 від 01.02.2024; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння спеціальних технічних засобів; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у результаті якого поліцейським виявлені ознаки сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови; розписку до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 612113, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсторонений від керування транспортним засобом та передано для керування транспортний засіб Audi 80 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 переглянувши відеоматеріали долученні до справи, та врахувавши інші достовірні факти, встановив наступне:

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діяннях винної особи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП докази оцінюються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст.14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП вбачається, що відповідальність за вчинення вказаного правопорушення настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 612113 від 01.02.2024 року ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, з яких випливає, що 01.02.2024 року в с. Хлібичин, Коломийського району по АД Н-10 на 176 км. о 02:53 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi 80 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу «DRAGER» та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2,5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

При огляді протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 612113 від 01.02.2024 року, вбачається, що у графі «Громадянину роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст.268 КУпАП» зазначено прізвище та ініціали ОСОБА_1 , що не відповідає дійсності, адже з відео видно, що поліцейські не роз`яснювали останньому його права, тобто протокол містить недостовірні дані. Крім того, судом встановлено, що свідки по даній справі не залучались. В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення серіїААД № 612113 від 01.02.2024 не може бути визнаний належним доказом у даній справі.

Акт про огляд на стан алкогольного сп`яніння, який міститься у матеріалах справи, оформлений з грубим порушенням, у ньому не вказано дату та час складання, а також не вказано двох свідків з участі яких складався він складався, та не містить підпису ОСОБА_1 , тому такий акт є недопустимим доказом.

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння відомо, що дане направлення не містить підпису особи щодо якої проводилось освідчення, тому таке направлення є неналежним доказом.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Володимир Поліщук та Світлана Поліщук проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Так, з матеріалів справи вбачається, що доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є: акт огляду на стан алкогольного сп`яніння спеціальних технічних засобів; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у результаті якого поліцейським виявлені ознаки сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови; розписка до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 612113 від 02.02.2024 року , згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсторонений від керування транспортним засобом та передано для керування транспортний засіб Audi 80 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 та диски з відеофаксацією подій, що мали місце 01.02.2024 року.

З оглянутого у судовому засідання відеоматеріалів, які долучені до матеріалів адміністративної справи встановлено, що 01.02.2024 року о 02:51 год., був зупинений транспортний засіб Audi 80 д.н.з. НОМЕР_1 . При перевірці працівниками поліції документів ОСОБА_1 , останньому було запропоновано пройти огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу «DRAGER», на що водій відповів: «Не хотів в би».

Відповідно до положень ч.2 та ч.3 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п.6 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Як вбачається із вищезазначеного відеозапису із нагрудної камери поліцейського, ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «DRAGER» відповів: «Не хотів би»,однак, поліцейськими не було запропоновано ОСОБА_1 пройти такий огляд у найближчому медичному закладі, чим було порушено вищевказані норми законодавства. Крім того поліцейським у протоколі ААД № 612113 від 02.02.2024 року зазначено, що від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу «DRAGER» та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2,5 ПДР України, що не відповідає дійсності та суперечить відеозапису.

Згідно розділу ІІ п. 5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі, тощо), однак наданий відеозапис не є суцільним, переривається на важливих моментах, а також звукозапис є частково нерозбірливим.

Однак, всупереч вимог даної інструкції, відеозапис який долучено да матеріалів справи з подіями які мали місце 02.02.2024 року не є суцільним та переривчастим, а також частково відсутній звук.

Тобто, суд приходить висновку, що подані відеофайли, які містяться у матеріалах даної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП та протокол про притягнення до адміністративної відповідальності серії ААД № 612113 від 02.02.2024 року є не пов`язані між собою, а тому не можуть бути розцінені судом, як належний доказ по цій справі.

Окрім того, ОСОБА_3 не було належним чином забезпечено право на правову допомогу, що є істотними процесуальними порушеннями його конституційного права на правовий захист (ст.59 Конституції України), що в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.

Варто зауважити, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним та достатнім доказом вини особи.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Наведені факти, у відповідності до статті 62 Конституції України, повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Ретельно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дані про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 1, 7, 8, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, 251, 252, 278, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Василь СОБКО