Житомирський апеляційний суд
Справа №295/235/24 Головуючий у 1-й інст. Костенко С. М.
Номер провадження №33/4805/1149/24
Категорія ч. 1 ст. 483 МКУ Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника адвоката Лантуха Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу Житомирської митниці Державної митної служби України в особі представника ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 11 липня 2024 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 483 МК України - закрито за відсутністю складу правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Судом першої інстанції встановлено, що згідно протоколу про порушення митних правил від 01.12.2023 №0455/101000/23 Житомирською митницею під час перевірки законності ввезення на митну територію України транспортних засобів у якості гуманітарної допомоги зі звільненням від сплати обов`язкових митних платежів, отримувачами яких є суб`єкти, розташовані (зареєстровані) на території Житомирської області, встановлено наступне. Одним із таких отримувачів гуманітарної допомоги є військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ). З метою встановлення законності ввезення на митну територію України транспортних засобів у якості гуманітарної допомоги, отримувачем яких зазначено вказану військову частину, Житомирською митницею до останньої було направлено запит про надання інформації за вих. № 7.19-3/20/8.2/7954 від 13.11.2023, на який отримано відповідь (вх. Житомирської митниці № 9837/82/8.2-20 від 17.11.2023) про те, що зазначена військова частина ряд транспортних засобів, вказаних в запиті, не отримувала та на обліку у військовій частині вони не перебувають.

Зокрема, у відповідності до баз даних АСМО «Інспектор» 29.10.2022 о 06 год. 07 хв. через міжнародний пункт пропуску «Грушів-Будомєж» митного поста «Яворів» Львівської митниці громадянкою України ОСОБА_3 на митну територію України ввезено транспортний засіб марки «VOLVO», модель «S80», кузов № НОМЕР_2 , іноземний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , 2001 року виготовлення, бувший у використанні, об`єм двигуна - 2461 см3, тип двигуна - дизель, оформлений у якості гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану без оподаткування та застосовування заходів нетарифного регулювання і випущений на митну територію України.

З метою з`ясування обставин ввезення на митну територію України даного транспортного засобу Житомирською митницею направлено запит у Львівську митницю за № 7.19-1/20/7.4/4690 від 03.07.2023 з проханням надати копії документів, на підставі яких транспортний засіб ввезено в Україну в якості гуманітарної допомоги. Факт ввезення на митну територію України та оформлення у якості гуманітарної допомоги даного транспортного засобу підтверджується відомостями, що містяться у АСМО «Інспектор» та копіями документів, які додані до відповіді Львівської митниці від 28.07.2023 № 7.4-5/20-02/7/19183. Так, згідно поданої громадянкою України ОСОБА_3 до митного контролю та оформлення Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 29.10.2022, відправником товару зазначено громадянина Литви ОСОБА_4 (адреса - ОСОБА_5 ), отримувачем військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 . Згідно вищевказаної відповіді військової частини НОМЕР_1 за вих. № 16656 від 17.11.2023 (вх. Житомирської митниці № 9837/82/8.2-20 від 17.11.2023), зазначений транспортний засіб на бухгалтерському обліку та обліку автомобільної служби військової частини НОМЕР_1 не перебуває, до військової частини не надійшов.

Також на адресу місця реєстрації (проживання), наявну в ЦБД ЄАІС Державної митної служби України, направлено виклик за № 7.19-2/20/10/6629 від 22.09.2023 про необхідність прибуття до митного органу для дачі пояснень з приводу обставин ввезення транспортного засобу марки «VOLVO», модель «S80», кузов № НОМЕР_2 , іноземний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , але дана громадянка у визначений термін не прибула та не направила на адресу митниці письмових пояснень (за даними АТ «УКРПОШТА» виклик за № 7.19-2/20/10/6629 від 22.09.2023 ОСОБА_6 02.10.2023 отримано особисто).

Згідно ч. 1 ст. 467 Митного кодексу України, зі змінами, внесеними відповідно до Закону України від 08.11.2018 № 2612-VIII «Про внесення змін до Митного України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», процесуальні строки накладення адміністративного стягнення обчисляються з моменту виявлення правопорушення (цей момент може співпадати з моментом складання протоколу про порушення митних правил, а також відраховуватись з моменту встановлення ознак правопорушення). У даному випадку датою виявлення та встановлення ознак правопорушення є 17.11.2023, тобто дата отримання Житомирською митницею письмової відповіді військової частини НОМЕР_1 за вих. № 16656 від 17.11.2023 (вх. Житомирської митниці № 9837/82/8.2-20 від 17.11.2023).

Відповідно до ст. 1 Закону Україну «Про гуманітарну допомогу» від 22.10.1999 року № 1192-XIV гуманітарна допомога цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв`язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту. Гуманітарна допомога є різновидом благодійництва і має спрямовуватися відповідно до обставин, об`єктивних потреб, згоди її отримувачів та за умови дотримання вимог статті 3 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації». Безоплатна допомога (пересилка, виконання робіт, надання послуг) - надання гуманітарної допомоги без будь-якої грошової, матеріальної або інших видів компенсації донорам.

У відповідності до постанови Кабінету міністрів України від 01.03.2022 № 174 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» (із змінами) (далі постанова Кабінету міністрів України від 01.03.2022 № 174) на період воєнного стану пропуск через митний кордон України гуманітарної допомоги від донорів (у значенні Закону України «Про гуманітарну допомогу») здійснюється за місцем перетину митного кордону України шляхом подання декларації, заповненої особою, що перевозить відповідний товар, за формою згідно з додатком без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Товари, пропуск яких здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 № 174, визнаються гуманітарною допомогою за декларативним принципом без прийняття відповідного рішення спеціально уповноважених державних органів з питань гуманітарної допомоги.

При цьому, Порядок митного оформлення вантажів гуманітарної допомоги, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2000 № 544, та Порядок взаємодії центральних і місцевих органів виконавчої влади та Національного банку щодо реалізації Закону України «Про гуманітарну допомогу», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2013 № 241, не застосовуються.

Згідно ч. 1 ст. 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митним кодексом України визначено, що товари будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі (п. 57 ст. 4 Митного кодексу України).

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 03 червня 2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 8 незаконне переміщення предметів із приховуванням від митного контролю це їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві дані. Відповідно до п. 6 цієї Постанови підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Так, громадянка України ОСОБА_2 вчинила дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару транспортного засобу марки «VOLVO», модель «S80», кузов № НОМЕР_2 , іноземний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , 2001 року виготовлення, бувший у використанні, об`єм двигуна - 2461 см3, тип двигуна - дизель, у якості гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану без оподаткування та застосовування заходів нетарифного регулювання, з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для його переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо отримувача товару, а саме Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 29.10.2022, у якій отримувачем вказано військову частину НОМЕР_1 .

Таким чином у діях громадянки України ОСОБА_6 вбачається склад порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції представник митниці ОСОБА_1 оскаржила законність й обґрунтованість постанови суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Апелянт вважає постанову суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, прийнята без дослідження всіх матеріалів справи та без повного з`ясування всіх обставин справи.

Вказує на те, що ОСОБА_2 вчинила дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару транспортного засобу марки «VOLVO», модель «S80», кузов № НОМЕР_2 , іноземний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , 2001 року виготовлення, бувший у використанні, об`єм двигуна - 2461 см3, тип двигуна - дизель, у якості гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану без оподаткування та застосовування заходів нетарифного регулювання, з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для його переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо отримувача товару, а саме Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 29.10.2022, у якій отримувачем вказано військову частину НОМЕР_1 .

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України. Згідно пояснень ОСОБА_2 та свідка- ОСОБА_7 транспортний засіб ввозився на митну територію України з метою передачі конкретним військовослужбовцям, однак відповідні відомості не вносились до митної декларації, а транспортний засіб у відповідності до листа військової частини НОМЕР_1 не доставлявся. Крім цього, як свідок так і ОСОБА_2 не можуть пояснити кому саме та до якої військової частини доставлявся транспортний засіб, а ОСОБА_2 повідомляє, що лише перемістили транспортний засіб як водій, не зважаючи на те, що відповідні відомості зазначалися нею в митній декларації, що свідчить про усвідомлення дій спрямованих на відображення неправдивих відомостей в митній декларації. Окрім того, місце знаходження транспортного засобу, який є бувшим у використані, не встановлено, відповідно митним органом з об`єктивних причин не вилучено.

Просить скасувати постанову Богунського районного суду м. Житомира від 11 липня 2024 року в адміністративній справі про порушення митних правил та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накласти на неї стягнення у відповідності до санкції статті.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши адвоката Лантуха Я.В., перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступних висновків.

Відповідно до вимог статтей 245, 252, 280 КУпАП та статтей 486, 487, 489 МК України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі, про порушення митних правил, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Частиною 4 ст. 2 КУпАП установлено, що питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним Кодексом України.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 483 МК України вказаних вимог закону дотримався.

Так, згідно досліджених матеріалів справи, зокрема, протоколу про порушення митних правил №0455/101000/23 від 01 грудня 2023 року вбачається, що 29.10.2022 через міжнародний пункт пропуску «Грушів-Будомєж» митного поста «Яворів» Львівської митниці ОСОБА_2 на митну територію України ввезено транспортний засіб марки «VOLVO», модель «S80», кузов № НОМЕР_2 , іноземний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , 2001 року виготовлення, бувший у використанні, об`єм двигуна - 2461 см3, тип двигуна - дизель, оформлений у якості гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану без оподаткування та застосовування заходів нетарифного регулювання і випущений на митну територію України.

З особистих пояснень ОСОБА_2 у суді першої інстанції вбачається, що після початку війні, вона разом з дітьми виїхала до Литви. В жовтні 2022 року їй необхідно було приїхати до України, а тому шукала способи як доїхати в Україну. В Литві тимчасово переміщені українці створити чат, в якому вона попросила допомоги добратися в Україну, їй відповіли, що в Україну транспортуються автомобілі для військових і вона в якості водія зможе потрапити в Україну та доставити автомобіль військовим, на що погодилася. 29.10.2022 їй було передано автомобіль «Вольво» з технічним паспортом, крім цього автомобіля ще транспортували два інших автомобіля для військових. Декларацію на митниці вона заповнювала особисто, отримувача зазначила в/ч, яку їй повідомив ОСОБА_8 , який організовував цю гуманітарну допомогу для військових. Будь-яких питань при перетині кордону у митних органів не було, їх пропустили та вона з іншими водіями доставили автомобіль в Київ, де передали військовим. Подальша доля цього автомобіля їй невідома.

Закриваючи провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, суд дійшов висновку, що доводи Житомирської митниці про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України є необґрунтованими. Вказаний висновок суддя мотивувала тим, що під час судового розгляду не здобуто доказів про наявність суб`єктивної сторони, прямого умислу в діях ОСОБА_2 , що у свою чергу свідчить про відсутність вини.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 надав пояснення, що він проживає в Литві і з початку війни, за власні кошти придбавав автомобілі для військових, які ремонтував, а потім відправляв до України. ОСОБА_2 , якій потрібно було виїхати в Україну, погодилася бути водієм і доставити автомобіль в Київ, крім цього автомобіля він відправив також автомобіль «Хюндай». При оформленні автомобіля в Каунасі, він помилково зазначив в/ч НОМЕР_1 , оскільки мала бути зазначена інша в/ч, але зараз повідомити її номер немає можливості, оскільки військові, яким він відправляв т/з, загинули, а двоє рахуються безвісті зниклими. На підтвердження того, що автомобіль «Вольво» був переданий військовим, йому було відправлено фото із зоні бойових дій, де т/з використовувався виключно для бойових завдань.

Надані фотодокази не суперечать встановленим обставинам.

Також апеляційний суд погоджується із висновком судді районного суду, що матеріали справи не місять відомостей, що вказаний транспортний засіб був використаний у інший спосіб, в тому числі проданий на території України.

Варто зазначити, що з 24.02.2022 Указом Президента України в Україні введено воєнний стан. Збройні Сили України потребували і потребують в засобах пересування, а тому небайдужі громадяни іноземних держав, волонтери, благодійні організації з початку війни опікуються зазначеними питаннями. Крім того, в умовах воєнного стану, зумовленого військовою агресією російської федерації проти України, військові оперативно потребували транспортних засобів підвищеної прохідності, що пояснює недотримання формальностей правильної передачі транспортного засобу, підписання відповідного акту та постановки автомобіля на облік у військовій частині.

Так, згідно з диспозицією ст. 483 МК України, відповідальність за вказаною статтею настає у разі переміщення або дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів, підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару, згідно з УКТ ЗЕД, та його митної вартості.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є охоронюваний МК України та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України є переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, зокрема шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, зокрема щодо товарів, їх ваги або кількості.

Суб`єктивна сторона ч. 1 ст. 483 МК України передбачає прямий умисел, тобто винна у скоєнні правопорушення особа чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України чи вивезти з України з порушенням встановленого порядку.

Таким чином, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу, як підставу для переміщення товару, - містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 3 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», для притягнення до відповідальності за ст. 483 МК України необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України.

Суддею районного суду, з висновком якого погоджується апеляційний суд, встановлено, що громадянин України ОСОБА_7 , який проживає у Литві, за власні кошти придбав зазначений автомобіль, відремонтував та передав безоплатно на користь ЗСУ. Крім того, ОСОБА_7 в цей же день, 29.10.2022 разом з автомобілем, який доставляла ОСОБА_2 , передав ще один автомобіль, а всього протягом воєнного стану придбав та передав п`ять т/з на ЗСУ. Як вбачається з досліджених в судовому засіданні фотодоказів ввезений ОСОБА_2 т/з використовувався в зоні бойових дій, а не був використаний в інший спосіб. Допитати військових не надається можливим, оскільки двоє з них загинули, а двоє рахуються безвісти зниклими.

Крім того, ввезений транспортний засіб 2001 року випуску, не відносяться до преміум-класу, а є бюджетними, що свідчить про те, що вказаний автомобіль дійсно використовувався військовими під час бойових дій.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні декларацій ОСОБА_2 29.10.2022 ввезла на митну територію України транспортний засіб: «VOLVO», модель «S80», кузов № НОМЕР_2 , іноземний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , 2001 року виготовлення, бувший у використанні. Зазначений т/з був придбаний ОСОБА_7 , що підтверджено його показами та свідоцтвом на т/з. Як зазначив в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 з початку повномасштабного вторгнення рф на територію України, він за власні кошти придбав вказаний автомобіль та інший, відремонтував їх та передав ЗСУ, ОСОБА_2 виступала лише як водій, який транспортував автомобіль з території Литви на територію України. Відомості про в/ч, яку ОСОБА_2 вказала в Декларації, надав саме він, при цьому припустився помилки в її номері.

Жодних відомостей про те, що ОСОБА_2 внесла неправдиві відомості суду про отримувача транспортного засобу, суду не надано. Не здобуто таких і під час апеляційного розгляду справи.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що в справі відсутній належні та допустимі докази того, що ОСОБА_2 надала митному органу підроблені документи чи документи одержанні незаконним шляхом (висновки експертизи, показання свідків, вирок суду), які б доводили її вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Таким чином, матеріали справи про порушення митних правил не містять будь-яких відомостей та жодних доказів того, що ОСОБА_2 вчинено умисні дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом надання в якості підстави для переміщення товарів до митного орану документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару, а тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

При цьому аргументи апелянта на те, що транспортний засіб ввозився на митну територію України з метою передачі конкретним військовослужбовцям, однак відповідні відомості не вносились до митної декларації, а транспортний засіб у відповідності до листа військової частини НОМЕР_1 не доставлявся, апеляційний суд до уваги не бере, зважаючи на умови, в яких було ввезено автомобілі, нагальність потреб їх використання військовослужбовцями.

На переконання апеляційного суду, дотримання формальності передачі транспортних засобів на ЗСУ не може превалювати над необхідністю їх нагального використання у ході бойових дій.

За таких обставин, викладені в апеляційній скарзі доводи свого підтвердження не знайшли.

Так, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів у справі.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі у сфері митного оформлення і контролю, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, належно мотивувавши своє рішення.

Істотних порушень вимог процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які є підставою для зміни чи скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

Аналізуючи викладене, апеляційний суд приходить до переконання, що при оформленні матеріалів про порушення митних правил не були дотримані вимоги закону про всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Для встановлення істини у справі належна перевірка матеріалів органом митниці проведена не була.

На думку апеляційного суду, оскаржена постанова судді першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 528 МК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської митниці Державної митної служби України в особі представника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Богунського районного суду м. Житомира від 11 липня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й.Григорусь