Номер провадження: 33/813/219/24
Номер справи місцевого суду: 522/5236/23
Головуючий у першій інстанції Осіік Д. В.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю секретаря судового засідання Стоянової Л.І., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Заславського В.М., розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Приморського райсуду м. Одеси від 20.11.2023 стосовно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,а також стягнено з нього на користь держави судовий збір у розмірі 536, 80 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 05.03.2023 о 04:05 год. ОСОБА_1 в м. Одеса по вул. Пироговській, 7/9 керував автомобілем «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови; пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням газоаналізатора «Драгер Alcotest 7510 ARLM 0415», результат огляду склав 1,44 ‰; з результатами згоден не був, пройти огляд в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 не погодився із оскаржуваною постановою, вважаючи її незаконною у зв`язку із неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи з огляду на наступні обставини:

- судом було порушено право ОСОБА_1 на захист, зокрема, розгляд справи відбувався за його відсутності, не зважаючи на наявність його клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням на військовій службі по мобілізації в зоні ведення бойових дій, чим його було позбавлено можливості, всупереч вимог ст. 268 КУпАП, надати пояснення, докази, заявити клопотання; судом було проігноровано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, не надано можливості заявити в судовому засіданні клопотання про виклик свідка;

- поза увагою суду 1-ої інстанції залишилось те, що час зупинки водія співпадає з часом заповнення направлення на огляд водія (04:05 год.), що є порушенням правил складання протоколу про адміністративне правопорушення; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення на огляд водія транспортного засобу не підписані посадовою особою із зазначенням найменування підрозділу, спеціального звання, ПІБ, серії та номеру службового посвідчення, внаслідок чого є неналежними доказами;

- на наданому поліцейськими відеозаписі зафіксовано, що процедура «задування» повітря у прилад проходила у відсутності свідків декілька разів, у період часу з 04:02 год. по 04:45 год., та прибор нічого не показував, натомість, тільки на третій раз прибор показав результат 1,44 ‰, що може свідчити про несправність газоаналізатора «Драгер»; спочатку співробітники поліції кваліфікували дії водія як ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння та о 04:17 год. розпочали складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто протокол був складений раніше, ніж отримано результат із застосуванням газоаналізатора о 04:45 год.;

- судом не було враховано того, що працівниками поліції під час складання протоколу були допущені процесуальні порушення, оскільки ОСОБА_1 , який висловив незгоду із результатами проведення огляду за допомогою приладу «Драгер», не був доставлений поліцейськими, всупереч вимог Інструкції №1452/735 від 09.11.2015, до найближчого закладу охорони здоров`я для проведення огляду, внаслідок чого за відсутності відповідного медичного огляду показання приладу «Драгер» не можна вважати належним доказом наявності стану сп`яніння;

- в матеріалах справи відсутні допустимі та достовірні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, внаслідок чого є недоведеним факт того, що він є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилаючись на викладені обставини, захисник Заславський В.М. просить постанову суду скасувати та винести нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, у зв`язку із перебуванням на військовій службі та відсутністю дозволу керівництва покидати межі гарнізону, натомість, в судове засідання з`явився його захисник адвокат Заславський В.М., який не заперечував проти проведення апеляційного розгляду за відсутності ОСОБА_1 .

Враховуючи неявку ОСОБА_1 , апеляційний суд, керуючись вимогами ч. 1 ст. 268, ч. 6 ст. 294 КУпАП та з`ясувавши думку захисника, вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення захисника Заславського В.М., який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, ретельно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд критично відноситься до тверджень захисника щодо наявності підстав для закриття провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вони є безпідставними та, навпаки, спростовуються доказами по справі.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується повторно дослідженими судом апеляційної інстанції наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №027047 від 05.03.2023 (а.с. 2), відповідно до якого ОСОБА_1 05.03.2023 о 04:05 год. в м. Одеса по вул. Пироговській, 7/9 керував автомобілем «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови; пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням газоаналізатора «Драгер Alcotest 7510 ARLM 0415», результат огляду склав 1,44 ‰; з результатами згоден не був, пройти огляд в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України;

- квитанцією приладу «Drager Alcotest 7510 ARLM 0415» від 05.03.2023 та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 05.03.2023 (а.с. 4), відповідно до яких ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, результат огляду склав 1,44 ‰; ОСОБА_1 підписав квитанцію приладу «Drager», проте відмовився від підпису акту огляду;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «ООМЦПЗ» ООР від 05.03.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я (а.с. 5);

- відеозаписом з портативного відео-реєстратору співробітників патрульної поліції (а.с. 5, зворотна сторона), на якому зафіксовано зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , огляд останнього на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля, його незгоду із результатами огляду та відмовою від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, а також процес складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до наданого на запит апеляційного суду відеозапису із портативного відео-реєстратора співробітників поліції, у зв`язку із неможливістю відтворення відео-запису, наявного в матеріалах справи (а.с. 5, зворотна сторона), ОСОБА_1 запитує у співробітників патрульної поліції про причину зупинки транспортного засобу під його керуванням та прохання надання документів, на що один із поліцейських зауважує на тому, що ОСОБА_1 подорожує в комендантську годину, після чого поліцейський зазначає про те, що ОСОБА_1 виглядає дуже втомленим та із порожнини його рота відчувається запах алкоголю.

Відтак, з огляду на факт того, що ОСОБА_1 на відео-записі не заперечує факту перебування за кермом автомобіля, апеляційний суд не приймає до уваги твердження захисника з приводу відсутності в матеріалах справи допустимих та достовірних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Зазначені обставини послугували підставою для пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою використання пристрою «Drager», на що ОСОБА_1 спочатку погодився, співробітник патрульної поліції розпечатує мундштук до пристрою «Drager», робить контрольний продув, після чого ОСОБА_1 відмовляється від продування газоаналізатора.

Почувши відмову від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, співробітник патрульної поліції запропонував ОСОБА_1 пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я, проте останній від зазначеної пропозиції також відмовився.

В подальшому поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, зокрема, те, що стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, згодом роз`яснює ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. На заперечення ОСОБА_1 стосовно неповернення йому документів співробітник патрульної поліції зазначає, що у зв`язку із виявленням у нього ознак алкогольного сп`яніння (порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота) та відмовою від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку, посвідчення водія ОСОБА_1 буде тимчасово вилученим, він буде відсторонений від керування транспортними засобами та йому буде надано тимчасовий дозвіл на керування транспортними засобами.

Зауваживши на цьому, обидва співробітники поліції розпочинають складати протокол про адміністративне правопорушення, проте ОСОБА_1 повідомляє поліцейських про те, що він все ж таки хоче пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного пристрою «Drager».

ОСОБА_1 продуває газоаналізатор тричі, два перших рази безуспішно, оскільки не набирає достатню кількість повітря, третій раз успішно, результат огляду на пристрої становить 1,44 ‰, що в 7 разів перевищує допустиму норму в 0,2 ‰, після чого ОСОБА_1 повідомляє співробітників патрульної поліції про те, що він не погоджується із результатами проведеного огляду, проте на пропозицію поліцейських пройти огляд в закладі охорони здоров`я відповідає чіткою відмовою.

Згодом співробітники поліції в службовому автомобілі продовжили складати протокол про адміністративне правопорушення, впродовж чого ОСОБА_1 вмовляв поліцейських його відпустити та зазначив, що як людина допустив промах, проте поліцейський зауважив на тому, що не має намірів порушувати свої службові обов`язки.

В подальшому, співробітники патрульної поліції ознайомили ОСОБА_1 зі змістом складеного стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, повідомили останнього про вилучення його посвідчення водія, ОСОБА_1 розписався в протоколі про дату, час та місце судового розгляду справи, виклав свої пояснення у протоколі, отримав тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами, проте відмовився від отримання копії протоколу та від підпису квитанції пристрою «Drager».

В контексті надання оцінки посиланням захисника на несправність газоаналізатора «Drager» з огляду на факт того, що процедура «задування» ОСОБА_1 повітря у прилад проходила декілька разів, суд апеляційної інстанції зауважує на наступному.

Положеннями п.п. 1 та 2 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (надалі Інструкція), встановлено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспожив-стандартом.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Як вбачається із вищезгаданого відеозапису, ОСОБА_1 було проінструктовано про порядок використання газоаналізатору «Drager Alcotest 7510 ARLM 0415», після продуву якого вперше прилад не спрацював та поліцейський пояснив, що ОСОБА_1 не набирає достатню кількість повітря для вірного продуву тестеру. Коли останній продув газоаналізатор втретє, набравши потрібну кількість повітря, пристрій показав результат проведеного огляду, який склав 1,44 ‰.

На переконання суду апеляційної інстанції зазначені обставини не свідчать про несправність газоаналізатору «Drager», які використовували співробітники патрульної поліції під час проведення огляду ОСОБА_1 на виявлення стану алкогольного сп`яніння, з огляду також на факт того, що повірка такого технічного пристрою була проведена 27.06.2022, тобто у встановлений строк.

Що стосується доводів захисника з приводу відсутності свідків проходження ОСОБА_1 огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, апеляційний суд наголошує на тому, що положеннями ч. 2 ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Аналіз викладених вище вимог закону дає підстави стверджувати про те, що у разі фіксування процесу огляду особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного (або іншого) сп`яніння за допомогою технічних засобів відео-фіксації співробітники поліції звільняються від обов`язку залучати свідків, що й було зроблено в даному випадку під час огляду ОСОБА_1 на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Водночас, суд апеляційної інстанції вважає вочевидь помилковими доводи захисника Заславського В.М. стосовно порушення співробітниками поліції процедури огляду ОСОБА_1 на виявлення стану алкогольного сп`яніння з підстав недоставлення його до закладу охорони здоров`я.

Так, вимогами ч.ч. 2 та 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Пунктом 7 Розділу I Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Разом із тим, аналіз вищезазначеного відеозапису свідчить про те, що ОСОБА_1 , після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та незгоди із його результатами, фактично відмовився від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, внаслідок чого у співробітників поліції не було передбачених законом підстав для направлення останнього до закладу охорони здоров`я для проходження огляду.

Натомість, вимогами законодавства не передбачено можливості примусового направлення особи до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на виявлення стану алкогольного (або іншого) сп`яніння.

Відтак, апеляційний суд вважає спростованими посилання захисника на те, що показання приладу «Drager» не можна вважати належним доказом наявності стану сп`яніння, особливо з огляду на те, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючою ознакою відмови особи від проходження огляду у встановленому законом порядку, а не керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Підставою для попередньої кваліфікації співробітниками патрульної поліції дій ОСОБА_1 як ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на якій наголошує захисник в апеляційній скарзі, послугувала поведінка самого ОСОБА_1 , який, відповідно до відео-запису, спочатку відмовився від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, проте в подальшому передумав та все ж таки наполягав на проведенні такого огляду на місці зупинки, що й було зроблено поліцейськими за допомогою застосування спеціального технічного пристрою «Drager» й пояснює факт того, що співробітники поліції, отримавши вперше відмову ОСОБА_1 , розпочали процес складення протоколу про адміністративне правопорушення, проте в подальшому проведи огляд останнього.

Інші, допущені співробітниками патрульної поліції процесуальні порушення при складенні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , на які посилається захисник, зокрема, співпадіння часу зупинки водія із часом заповнення направлення на огляд (05.03.2023 о 04:05 год.), а також відсутність підпису та ПІБ посадової особи, яка складала акт огляду та направлення (а.с. 2, 4 та 5 відповідно), на переконання суду апеляційної інстанції, не являються істотними, не спростовують винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка була встановлена не лише на підставі дослідження вищезгаданих акту та направлення, а з урахуванням інших доказів, наявних у матеріалах справи, зокрема, відео-запису, із вичерпним фіксуванням події адміністративного правопорушення.

Отже, зазначені вище докази спростовують доводи апелянта та підтверджують винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Водночас, надаючи оцінку посиланням апелянта на те, що справа була розглянута за відсутності ОСОБА_1 , не зважаючи на подання ним клопотання про відкладення її розгляду у зв`язку із безпосередньою участю в бойових діях, апеляційний суд зауважує на наступному.

Положення ст. 277 КУпАП встановлюють строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, зокрема, ч. 1 зазначеної статті передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

В свою чергу, ч. 1 ст. 277-2 КУпАП передбачає, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово викликався своєчасно та належним чином судом 1-ої інстанції для участі в розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 8, 21, 24, 27, 29, 39, 49, 63, 66, 71), проте останній, через свого захисника ОСОБА_2 , подавав клопотання про відкладення розгляду, посилаючись на проходження військової служби та безпосередню участь в бойових діях (а.с. 56-57, 67-68).

Водночас, вимогами ч. 6 ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП інкримінується ОСОБА_1 05.03.2023.

При цьому, ОСОБА_1 залучив до участі у справі також захисника ОСОБА_2 (а.с. 12), що не позбавляло його можливості скористатись його правовою допомогою та провести розгляд справи за його відсутності та за участі його захисника.

З урахуванням вищевказаних строків накладення адміністративного стягнення, передбаченого у разі вчинення правопорушення за ст. 130 КУпАП, а також з огляду на неодноразове відкладення судових засідань за клопотанням захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд апеляційної інстанції не вбачає порушення судом 1-ої інстанції права ОСОБА_1 на захист в частині проведення розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за його відсутності, з урахуванням належного та своєчасного сповіщення про дату, час та місце розгляду справи його та його захисника Заславського В.М.

Окрім того, апеляційний судом було прийнято до розгляду подану захисником Заславським В.М. в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, чим забезпечено право ОСОБА_1 на оскарження рішення суду 1-ої інстанції та надано можливість прийняти участь в апеляційному розгляді та надати свої відповідні пояснення.

Водночас, Європейський суд з прав людини у рішеннях у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 зауважив на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову суду 1-ої інстанції як законну, обґрунтовану та вмотивовану залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Заславського В.М., в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 20.11.2023 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца