ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2024 Справа №607/23294/24 Провадження №3/607/9617/2024

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківська О. Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

27 жовтня 2024 року близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: висловлював словесні образи, шарпав, штовхав, чим порушив вимоги п.п. 3, 14 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, хоча повідомлявся про час, дату та місце судового засідання належним чином.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа «Каракуця проти України»).

За таких обставин, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також враховуючи строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, належне повідомлення ОСОБА_1 про день та час розгляду справи та його неявку у судове засідання та те, що участь особи при розгляді даної категорії справ не є обов`язковою, у силу ч. 2 ст. 268 КУпАП вважаю за можливе справу розглянути у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення доведена наступними матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 280178 від 27 жовтня 2024 року;

рапортом інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Ліхачевського І. Т. від 27 жовтня 2024 року;

протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію ОСОБА_2 від 27 жовтня 2024 року;

письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 27 жовтня 2024 року;

копією термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_1 серії АА №333893 від 27 жовтня 2024 року;

формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 27 жовтня 2024 року;

рапортом інспектора СПДН ВП ПП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції Анастасії Ситнікової від 27 жовтня 2024 року;

копією постанови Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 14 грудня 2023 року у справі № 130/3264/23, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП;

копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 квітня 2024 року у справі № 607/6296/24, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та звільнено його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Згідно ч. 1 ст. 1732 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будьяких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб (ч. 2 ст. 173-2 КУпАП).

Аналізуючи вищенаведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП тобто умисне вчинення будьяких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного, економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи) внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, обставину, яка обтяжує адміністративну відповідальність повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, доходжу до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн.

Згідно ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, тому, у відповідності до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 401, 1732, 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок),00 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять),60 грн судового збору в дохід держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови-не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят),00 грн в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Тернопільського міськрайонного суду

Тернопільської області О. Герчаківська