Справа № 524/6862/23
Провадження 3-в/524/85/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2024 року суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука Малтиз Андрій Вікторович, розглянувши клопотання захисника Охмака В.І. в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про розстрочення виконання постанови Автозаводського районного суду міста Кременчука від 19.03.2024 року в частині сплати штрафу,

ВСТАНОВИВ:

21.11.2024 року до Автозаводського районного суду міста Кременчука вдруге надійшло клопотання від захисника Охмака В.І. в інтересах ОСОБА_1 , про розстрочення виконання постанови Автозаводського районного суду міста Кременчука від 19.03.2024 року в частині сплати штрафу в розмірі 17000 грн. на 12 місяців.

На обґрунтування клопотання заявник зазначив, що 19 березня 2024 року, постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області по справі № 524/6862/23, ОСОБА_1 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами.

В подальшому , захисником подано апеляційну скаргу на вказане рішення та Постановою Полтавського Апеляційного суду, апеляційну скаргу залишено без задоволення.

Посилається на те , що на даний момент здійснити виплату штрафу одноразовим платежем ОСОБА_1 , можливості не має, оскільки на теперішній час він не працевлаштований та у нього відсутні джерела постійного заробітку грошових коштів.

На даний момент він не має постійного заробітку, шукає постійну роботу, а тимчасового підробітку вистачає лише на утримання сім`ї.

Сума ж штрафу для ОСОБА_1 , є завеликою, та достатньо більшою в порівнянні встановленою в Україні мінімальною заробітною платою, тому, я вимушений звернутися до суду з клопотанням про розстрочку виплати штрафу у розмірі 17 000 гривень на 12 місяців, із розрахунку сплати: 11 платежів по 1417 гривень та 1 платіж 1413 гривень.

Сплата ж штрафу одним платежем є для ОСОБА_1 , непомірним тягарем.

У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник Охмак В.І. не з`явилися, повідомлялися своєчасно належним чином про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавали. Тому, із врахуванням вимог ч.1 ст.268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та його захисника.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні вказаного клопотання слід відмовити з таких підстав.

З матеріалів справи встановлено, що постановою Автозаводського районного суду міста Кременчука від 19.03.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 ( один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн..

Постановою Полтавського апеляційного суду від 10.09.2024 року постанову Автозаводського районного суду міста Кременчука від 19.03.2024 року залишено без змін.

Порядок провадження по виконанню постанови про накладення штрафу визначено главою 27 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.298 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Відповідно до положень ст.307 КУпАП України штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Доказом виконання постанови, а саме сплати штрафу є квитанція банківської установи, оригінал якої необхідно надати до секретаріату суду, у разі добровільної сплати штрафу.

Згідно з ч.1 ст.308 КУпАП України у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП України, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП України у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: - подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП України та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; - витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Тобто, після закінчення строку для добровільної сплати штрафу, суд, яким винесено постанову, звертається до виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, шляхом надсилання постанови для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби, за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, а відділ державної виконавчої служби уповноважений приступити до примусового стягнення подвійного розміру накладеного штрафу.

На теперішній час постанову буде направлено для примусового виконання до відповідного відділу державної виконавчої служби.

Згідно зі ст.304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч.2 ст.301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Положеннями КУпАП не визначено можливості та порядку розстрочення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

При цьому, до матеріалів справи не долученого достатніх доказів наявності підстав, що ускладнюють виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Більш того, перед судом будь-яким чином не доведено наявність скрутного матеріального становища заявника, відомості про доходи ОСОБА_1 протягом останніх років, спроби його працевлаштування, фактичне працевлаштування раніше, наявність у його володінні нерухомого та рухомого майна, сімейного стану, тощо суду не надано.

Штраф як вид адміністративного стягнення полягає в грошовому стягненні й накладається судом у випадках і розмірі, установлених законом, з урахуванням законодавчо визначених його розмірів (ст.27 КУпАП).

Штраф, як адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особам. По суті штраф є заходом примусу, що застосовують від імені держави за постановою суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні її майнових прав.

Відтак, застосоване стягнення у виді штрафу є мірою відповідальності, яку усвідомлював ОСОБА_1 як особа, яка вчиняла правопорушення, а запропонований його захисником механізм розстрочки штрафу суперечить приписам КУпАП щодо строків його сплати.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні ст.6 Конвенції. Європейський суд неодноразово робив висновок про те, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов`язкове, судове рішення залишалося невиконаним.

Задоволення клопотання захисника Охмака В.І. в інтересах ОСОБА_1 про безпідставне розстрочення сплати штрафу допускає можливість виконання судового рішення у спосіб, не передбачений КУпАП, суперечить приписам ст.23 КУпАП України про те, що адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі викладеного та враховуючи надані докази, яким суд надав оцінку раніше, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про розстрочення виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення в частині сплати штрафу.

Керуючись ст.ст.27, 283-285, 298, 301, 304, 307 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника Охмака В.І. в інтересах ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови Автозаводського районного суду міста Кременчука від 19.03.2024 року по справі про адміністративне правопорушення № 524/6862/23 в частині сплати штрафу в розмірі 17000грн. строком на 12 місяців відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського Апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення черезАвтозаводський районний суд м Кременчука .

Суддя Автозаводського районного

суду м. Кременчука Андрій МАЛТИЗ