Справа № 515/235/24
Провадження № 3-зв/513/2/24
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2024 року Суддя Саратського районного суду Одеської області Бучацька А.І., за участю секретаря судового засідання Русавської Н.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Сарата Одеської області заяву про самовідвід судді у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 07.06.2021 року органом 5146,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

15 березня 2024 року з Одеського апеляційного суду до Саратського районного суду Одеської області надійшли матеріали справи 515/235/24 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2024 року головуючою суддею у справі 515/235/24 визначено суддю Саратського районного суду Одеської області Миргород Валентину Степанівну.

27 травня 2024 року суддя Миргород В.С. заявила про самовідвід від участі у зазначеній справі. Заяву про самовідвід обґрунтувала тим, що у її провадженні перебувала адміністративна справа № 513/306/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. 16.04.2024 року під її головуваннями постановлено рішення, яким у повному обсязі задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 , рішення набрало законної сили. Оскільки розгляд справи передбачає перевірку й оцінку доказів, які були досліджені у адміністративній справі та яким надана оцінка у рішенні, з метою недопущення виникнення сумніву у об`єктивності та неупередженості суддею Миргород В.С. заявлено самовідвід від участі у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 . Розгляд заяви про самовідвід суддя Миргород В.С. просила провести за її відсутності.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 27.05.2024 року справа про самовідвід судді була розподілена судді Саратського районного суду Бучацькій А.І.

Вислухавши думку ОСОБА_1 , який не заперечував проти задоволення заяви про самовідвід, розглянувши заяву судді Миргород В.С. про самовідвід, вивчивши надані матеріали, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У п. 4 рішення Ради суддів від 08.06.2017 року № 34 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, із огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Ураховуючи викладене, суддя вважає, що при вирішенні питання про відвід судді, заявлений у даній справі про адміністративне правопорушення, необхідно застосувати принцип аналогії закону найбільш близької галузі права, тобто кримінального процесуального права та при розгляді заяви про відвід необхідно керуватися положеннями КПК України.

Так, згідно з пунктом 4 частини 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Частиною першою статті 80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до ч.1ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Згідно з частиною 1 ст. 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосудця на основі Конституцій, законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Ст.9 Конституції України передбачає, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" (Заява № 21722/11, пункти 104,105,106) як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру" (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-ХІІІ). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі "Пуллар проти Сполучного Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), п. 32, Reports 1996-III).

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Судом встановлено, що у провадженні судді Саратського районного суду Одеської області Миргород В.С. перебувала адміністративна справа № 513/306/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 16 квітня 2024 року, ухваленим під головуваннями судді Миргород В.С, позовну заяву ОСОБА_1 було задоволено. Суд визнав протиправною та скасував постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 928605 від 09 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126, ч.5 ст.121, ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП і піддано штрафу в розмірі 3400 гривень. Справу провадженням було закрито. Рішення суду набрало законної сили 20.05.2024 року.

Як встановлено судом, протокол серії ААД № 477963 за ч.1 ст.130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 був складений 09.02.2024 року.

Оскільки при розгляді справи про адміністративне правопорушення № 515/235/24 стосовно ОСОБА_1 суд зобов`язаний дослідити та оцінити докази, які були досліджені у адміністративній справі № 515/306/24 та яким надана оцінка у рішенні, з метою недопущення виникнення сумніву у об`єктивності та неупередженості судді, заява про самовідвід судді Миргород В.С. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 9 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 2, 7, 283 КУпАП, ст. ст. 75-79, 80, 81 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про самовідвід судді Саратського районного суду Одеської області Миргород Валентини Степанівни - задовольнити.

Відвести суддю Саратського районного суду Одеської області Миргород Валентину Степанівну від розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Матеріали справи № 515/235/24 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 - повернути до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Бучацька