Справа № 496/4703/24
Провадження № 3/496/2782/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Пасечник М.Л., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого у ТОВ «Хьорман УА»,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

11.07.2024 року до Біляївського районного суду Одеської області надійшло 2 протоколи від Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції Українипро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП.

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 10.09.2024 року вказані провадження відносно ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження та присвоєно єдиний номер 496/4703/24.

22.06.2024 року о 20:05 год. за адресою: Одеська область, Одеський район, а/д М-05 Київ-Одеса 456 км. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , скоїв наїзд на тварину, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Крім того, 22.06.2024 року о 20:05 год. за адресою: Одеська область, Одеський район, а/д М-05 Київ-Одеса 456 км. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по крайній лівій смузі та скоїв наїзд на тварину, після чого здійснив зупинку біля автоцентру MAH, а/д М-05 456 км. Транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 12.1., 12.3. ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Адвокат Любчик О.М. в інтересах ОСОБА_1 надав до суду письмові заперечення, в яких просив закрити провадження у справах № 496/4703/24 та № 496/4704/24 у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. В обґрунтування заперечень зазначив, що співробітники поліції склали стосовно ОСОБА_1 протокол серії ААД № 813593 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України і визначили, що причиною ДТП стало порушення ним вимог п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху: 12.1. - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; 12.3. - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Вибрана водієм ОСОБА_1 швидкість на 456 км. автодороги м. Київ -м. Одеса, у світлий час доби, при необмеженій видимості, на сухому асфальтному покритті дороги не перевищувала допустиму, оскільки у відповідності до 12.6 ПДР, поза населеними пунктами на всіх дорогах дозволяється рух із швидкістю: г) іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год. Також неможливо погодитись із порушенням вимог п.12.3 ПДР ОСОБА_1 , оскільки цей пункт вимагає від водія негайного вжиття заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди лише у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити. Спочатку собака, який рухався зліва - направо, стосовно руху автомобіля і перебіг смугу його руху водія ОСОБА_1 , після чого продовжив бігти у третій смузі, не представляв собою небезпеки для руху або перешкоди, оскільки звільнив смугу руху автомобіля. Небезпекою, або перешкодою для руху автомобіля собака став після того, як він, перелякавшись іншого автомобіля, який рухався у третій смузі руху, різко розвернувся і швидко побіг у зворотному напрямку, справа - наліво. Ця зміна напрямку руху стала для водія ОСОБА_1 раптовою і цілком несподіваною, собака біг дуже швидко. Тому водій ОСОБА_1 виявився позбавленим можливості застосувати будь-які засоби для запобігання ДТП, в результаті чого стався наїзд на собаку. Жодних доказів того, що у водія ОСОБА_1 могла бути технічна можливість вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди співробітники поліції не надали. Співробітники поліції склали стосовно ОСОБА_1 протокол серії ААД № 813594 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КпАП. Водій ОСОБА_1 був позбавлений технічної можливості зупинитись безпосередньо на місці ДТП, оскільки на 456 км. автодороги м. Київ - м. Одеса в цей час доби рухалось дуже багато транспортних засобів і зупинка у крайній лівій смузі могла створити велику небезпеку і ускладнення їх руху. Тому він, з забезпеченням необхідної безпеки руху, зменшив швидкість і виконав маневр праворуч, після чого безпечно зупинив свій автомобіль у правій смузі. Тобто місця ДТП він не залишив. Статтею 122-4 КпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. Із диспозиції даної статті слідує, що для кваліфікації дій правопорушника за даною статтею, необхідною умовою є наявність факту дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлення особою, що притягується до адміністративної відповідальності причетності до неї та умисел вказаної особи на залишення дорожньо-транспортної пригоди. Між тим, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані про наявність умислу у водія ОСОБА_1 на залишення місця ДТП, а будь-які докази цього до матеріалів справи не долучені. Крім того, ст. 122-4 КпАП передбачає бланкетний склад адміністративного правопорушення. Ознаки правопорушення містяться у окремо встановлених нормах і правилах, у даній статті - Правилах дорожнього руху. Тому у протоколі про адміністративне правопорушення, що передбачено ст. 122-4 КпАП України, повинно бути зазначено, який саме пункт ПДР порушено. У протоколі серії ААД №813594 не зазначено, який саме пункт ПДР порушено водієм ОСОБА_1 . Адвокат Любчик О.М. вважає, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, але був присутній адвокат Любчик О.М., який підтримав надані письмові заперечення.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши подані заперечення, вислухавши пояснення адвоката Любчик О.М., суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У Постанові Верховного суду у складі Колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.06.2019 року по справі № 560/751/17 зазначено, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.Визначення доказів в справах про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований статтею 251 КУпАП.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 251 КУпАП на співробітників поліції, як на осіб, що в силу ст. 255 КУпАП, уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, зокрема, за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог статей 251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання на які повинні міститися в самому протоколі.

За пунктами 1.3., 1.9 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 12.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди (п.12.3. ПДР України).

У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки) (п. 2.10 ПДР).

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП працівниками поліції надано до суду: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №813593 від 22.06.2024 року; схему місця ДТП від 22.06.2024 року; письмові пояснення ОСОБА_1 від 22.06.2024 року, в яких він визнав обставину настання дорожньо-транспортної пригоди.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в абзаці другому п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п. 110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden №36985/97).

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду за допомогою належних та допустимих доказів.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ст. 124 КУпАП - порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення з ОСОБА_1 , суд приймає до уваги: характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи, особу порушника, і вважає, що адміністративне стягнення повинно бути накладене на нього у виді штрафу.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Проте, вирішуючи питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченогост. 122-4 КУпАП, суд вважає, що провадження в цій частині підлягає закриттю, з огляду на наступне.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Стаття ст. 122-4 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Адвокат Любчик О.М. у запереченнях зазначив, що ОСОБА_1 заперечує факт залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, пояснює, що із забезпеченням необхідної безпеки руху, зменшив швидкість і виконав маневр праворуч, після чого безпечно зупинив свій автомобіль у правій смузі.

Вказані доводи адвоката Любчик О.М. жодним доказом не спростовані та в матеріалах справи відсутні відомості про наявність умислу в діях ОСОБА_1 .

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП працівниками поліції надано до суду протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №813594 від 22.06.2024 року.

Проте, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки наявні в ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010 року адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Норми ст. 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, вказують, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже, працівниками поліції не надано належних, допустимих, достатніх доказів того, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , скоїв наїзд на тварину, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 19.02.2020 року по справі № 496/4315/16-а зазначив, що обов`язковому доказуванню під час розгляду справ про адміністративні правопорушення підлягають лише факти вчинення або невчинення певною особою адміністративного правопорушення, які в свою чергу, підтверджуються відеозйомкою фіксації події адміністративного правопорушення.

В матеріалах справи відеозапис відсутній, свідки вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП також відсутні.

Відтак, судом не встановлено достатніх та беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 порушив п.2.10 ПДР України.

Крім того, суд враховує те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №813593, складений відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП вказано, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по крайній лівій смузі та скоїв наїзд на тварину, після чого здійснив зупинку біля автоцентру MAH, а/д М-05 456 км.

Отже, зі змісту складеного протоколу відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП слідує, що останній здійснив зупинку біля автоцентру MAH, а/д М-05 456 км., а тому відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний.

За таких обставин, враховуючи, що рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачяться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає, що ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності по ст. 122-4 КУпАП, за відсутності доказів його вини у вчиненні вказаного правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а тому провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 27, 36, 40-1, 122-4, 124, 221, 245, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 288, 289, 291, 307, 308 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ), винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ), на користь держави судовий збір у розмірі 605,60грн.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ), до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення п`ятнадцятиденного строку, передбаченого для сплати штрафу, надсилається правопорушником до суду, який виніс постанову про накладення цього штрафу.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.Л. Пасечник