ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/8708/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" грудня 2024 р. Суддя Дарницького районного суду міста Києва Монін І.В. за участю, особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП,-

у с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 585427 від 12.12.2024, 07.12.2024, близько 15 год. за адресою: АДРЕСА_1 , бельгійська вівчарка на прізвисько « Джек », власником якого є ОСОБА_1 , вкусила за ногу ОСОБА_3 , та покусала її собаку породи північна лайка на прізвисько « Балу », чим ОСОБА_1 порушила п.3.1, 3.4. Правил утримання собак і котів м. Києва, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 3 ст. 154 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 надала суду пояснення, відповідно до яких 07.12.2024 її собака породи бельгійська вівчарка на прізвисько « Джек » вибігла на вулицю, де покусала ОСОБА_3 та її собаку, які в цей час проходили мимо. Вона дуже шкодує з приводу вказаної події, зробила відповідні висновки.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 надала суду пояснення, відповідно до яких 07.12.2024 вона разом зі своєю собакою йшла по вулиці, в цей час з домоволодіння ОСОБА_1 вибігла її собака породи бельгійська вівчарка, та напала на неї та її собаку, в наслідок чого вона отримала тілесні ушкодженні у вигляді укусу за ногу, тілесні ушкодження також отримала ї собака породи північна лайка на прізвисько « Балу ». Зазначила, що це вже не в перший раз, коли собака ОСОБА_1 кидається на перехожих.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 154 КУпАП, приходить до наступних висновків.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Зокрема, на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, суду надано:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 585427 від 12 грудня 2024 року;

-пояснення ОСОБА_1 ;

-копія паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 ;

-міжнародний ветеринарний паспорт Бельгійської вівчарки;

-фото собаки у вольєрі;

-рапорт оперативного чергового

-заява та пояснення ОСОБА_3 з приводу нападу на неї собаки, яка належить ОСОБА_1 ;

-фото ран ОСОБА_3 від укусу собаки;

-довідка ветеринарної клініки щодо надання допомоги собаці, яка належить ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 252 КУпАП України оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Виходячи зі змісту ч. 3 ст. 154 КУпАП об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у триманні собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без поводків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених ч. 1 цієї статті.

Отже ч. 3 ст. 154 КУпАП є бланкетною нормою, яка відсилає до відповідних нормативно-правових актів, що стосуються правил утримання собак та котів, які затверджуються відповідним рішенням органу місцевого самоврядування.

Виходячи зі змісту ст. 154 КУпАП, об`єктивна сторона може виражатись у наступних діяннях:

1)Утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами;

2)утримання незареєстрованих собак;

3)приведення їх у громадські місця;

4)вигулювання собак без повідків та намордників;

5)вигулювання собак в не відведених для цього місцях;

6)неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці.

У відповідності до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Разом з тим, посадова особа Дарницького УП ГУНП в м. Києві, яка складала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , у порушення вимог ст. 256 КУпАП, не зазначила, яке саме діяння об`єктивної сторони ст.154 КУпАП інкримінується ОСОБА_1 .

Зокрема, відповідно до вказаної норми закону та встановленими суддею, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, обставинами, зазначеними в протоколі від 12.12.2024, дії ОСОБА_1 , передбачені ч. 1 ст. 154 КУпАП, що спричинили шкоди здоров`ю людини, в результаті укусу потерпілої та її собаки, полягали в тому, що «07.12.2024, близько 15 год. за адресою: АДРЕСА_1 , бельгійська вівчарка на прізвисько « Джек », власником якого є ОСОБА_1 , вкусила за ногу ОСОБА_3 , та покусала її собаку породи північна лайка на прізвисько « Балу », чим ОСОБА_1 порушила п.3.1, 3.4. Правил утримання собак і котів м. Києва».

При цьому, особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не вказано, в чому саме виразилось порушення зазначених пунктів Правил утримання собак і котів м. Києва. Також судом встановлено, що відповідно до змісту ч. 1 ст. 154 КУпАП, вказаною нормою передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил утримання не всіх без винятку собак, а лише собак, які внесені до Переліку небезпечних порід собак, оскільки як прямо зазначено в диспозиції вказаної норми (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак).

Відповідно до Переліку небезпечних порід собак, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2021 року № 1164, порода такої собаки як «Бельгійська вівчарка» не віднесена до вказаного Переліку, а тому дії, пов`язані з їх утриманням, самі по собі, не утворюють складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 154 КУпАП.

З огляду на це, дії ОСОБА_1 не могли бути кваліфіковані за ч. 3 ст. 154 КУпАП, незважаючи на встановлені та наведені в протоколі наслідки, оскільки умовою для такої кваліфікації, є вчинення будь-яких дій, відповідальність за які, передбачена ч. 1 цієї статті.

Проте, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відсутні будь-які докази на підтвердження вчинення нею дій, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 154 КУпАП.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinу. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися виключно від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично самим судом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 154 КУпАП не доводиться сукупністю наявних у справі доказів, які не є переконливими, достатньо вагомими і узгодженими між собою.

При розгляді адміністративного матеріалу, відповідно до приписів ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п. 43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 39 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення та відповідність суті адміністративного правопорушення, вказаного у протоколі, положенням диспозиції ст. 154 КУпАП не дають можливості зробити висновок щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 154 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, в зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно неї за ч. 3 ст. 154 КУпАП підлягає закриттю за відсутності в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 154, 283, 284 КУпАП, суддя,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 3 ст.154 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутності в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: Іван МОНІН