ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2024Справа №607/2169/22

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Братасюк В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання начальника Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Осадця С.М. про звільнення від відбування адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови суду,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Осадця С.М. звернувся до суду із поданням про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб, накладеного постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.02.2022, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови суду.

Оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.02.2022 у справі № 607/2169/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк десять діб.

З метою виконання вказаної постанови суду, було здійснено вихід за місцем проживання ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 та встановлено, що за вказаною адресою дверей квартири ніхто не відкрив, а при спілкуванні із сусідами останні повідомили, що у вказаній квартирі на даний час ніхто не живе.

Згідно рапорту дільничного офіцера поліції СДОП ВП ПП Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області від 03.10.2022 під час перевірки адреси проживання, громадянина України ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 , за вказаною адресою дверей квартири ніхто не відкрив, а при спілкуванні з останнім в телефонному режимі встановлено, що гр. ОСОБА_2 був призваний добровольцем в Збройні Сили України 16.03.2022 року та перебуває у зоні проведення бойових дій. Дане підтвердила і співмешканка останнього гр. ОСОБА_3 .

3 даного приводу 19.10.2022 на начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 було надіслано запит для підтвердження даної інформації. Згідно отриманої відповіді стало відомо, що 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України №69/2022 гр. ОСОБА_1 , 1983р.н., був призваний на військову службу по мобілізації 16.03.2022року ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 АДРЕСА_2 наказом №434. Згідно рапортів працівників поліції ВП ПП Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області від 11.01.2023, 15.11.2023, 23.11.2023, 30.11.2023, 12.12.2023, 20.12.2023, 17.01.2024 під час повторних перевірок адреси проживання, громадянина України ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 , встановлено, що за вказаною адресою останній не з`являвся протягом всього часу.

05.10.2022 року (вих.10207/05/24/8-22) було повідомлено Тернопільський міськрайонний суд про неможливість виконання постанови від 09.02.2022 року у справі № 607/2169/22 відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого АДРЕСА_1 , якому призначено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб, у зв?язку тим, що вище вказаний за місцем реєстрації не проживає та перебуває у зоні проведення бойових дій.

Відповідно до вимог ст. 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до норм ст. 80 КК України, звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки - у разі засудження до покарання менш суворого , ніж обмеження волі).

Особа, на яку накладено адміністративне стягнення певного виду не може перебувати в потенційному очікуванні виконання фактично покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і правопорушником адміністративні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання постанови про накладення стягнення.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного стягнення зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, на яку накладено певний вид стягнення, не несе правового обов`язку застосовувати право обмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Таким чином, системний аналіз положень КУпАП у поєднанні із вказаним законодавством і судовою практикою, дає підстави вважати, що строк давності виконання постанови суду про накладення стягнення повинен розпочинатися з дня набрання цим судовим рішенням законної сили і в усякому разі не перевищувати двох років.

Оскільки особи, які притягуються до адміністративної відповідальності знаходяться явно в невигідній правовій ситуації в порівнянні з тими, хто вчинив більш тяжке правопорушення (злочин) у питанні давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнень та обвинувальних вироків.

Відповідно до статей 304, 305 КУпАП, контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішується органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом. Питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

За таких обставин, оскільки матеріалами справи підтверджено, що вказане судове рішення не було виконано до цього часу, у зв`язку із відсутністю ОСОБА_1 за місцем проживання та перебуванням останнім на службі в ЗСУ, а також, не встановлено факту ухилення від відбування покарання за ці роки з боку правопорушника, враховуючи, що термін давності виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.02.2022 сплинув, строки давності не переривалися, а тому, суд приходить до висновку, що подання начальника Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови суду, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 302, 303, 304 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити подання начальника Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Осадця С.М. про звільнення від відбування адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови суду.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту на строк десять діб, накладеного постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.02.2022 у справі за № 607/2169/22, у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.02.2022 у справі за № 607/2169/22 про накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк