ПОСТАНОВА

про закриття провадження у справі

8 жовтня 2024 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Соболєва І.П., розглянув справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 120837 від 31.08.2024, ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення за таких обставин.

31.08.2024 о 22:03 год. в м. Запоріжжі, Вознесенівський район, бул. Шевченка, 42, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Субару Форестер», д.н. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, розширені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Алкотест Драгер 6820» у встановленому законодавством порядку на місці зупинки та в медичному закладі у лікаря нарколога відмовився. Від керування відсторонений, про повторність попереджений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР України).

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. 03.10.2024 через канцелярію подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Крім того, 03.10.2024 ОСОБА_1 подав клопотання, в якому просив закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, оскільки поліцейськими порушено порядок зупинки транспортного засобу, внаслідок чого останні не мали правових підстав пропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Крім того посилається на ряд порушень, допущених працівниками поліції під час процедури складання та оформлення матеріалів щодо ОСОБА_1 . Отже, здобуті працівниками поліції докази у цій справі не можна вважати належними та допустимими, а тому просив провадження у цій справі закрити відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

За таких обставин, та враховуючи, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду даної справи відповідно до вимог статті 268 КУпАП не є обов`язковою, суд вважав за можливе розглянути справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу таких висновків.

Так, пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення долучено такі докази:

протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 120837 від 31.08.2024, в якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку як на місці зупинки так і в лікаря нарколога;

рапорт працівника поліції від 31.08.2024;

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 пройти такий огляд;

направлення на огляд водія транспортного засобу до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, виписаного 31.08.2024 о 22:09 год. на ім`я ОСОБА_1 , відповідно до якого останній відмовився від огляду;

витяг з бази даних;

інформація, що міститься на лазерному диску із відеозаписом реєстраторів працівників поліції.

ОСОБА_1 в обґрунтування підстав для закриття провадження у справі посилався, зокрема, на те, що зупинка транспортного засобу «Субару Форестер», д.н. НОМЕР_2 , під його керуванням, відбулась із порушенням вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки не доведено порушення водієм вимог ПДР України.

Надаючи правову оцінку вказаним доводам, суд зазначає таке.

З долученого до протоколу про адміністративне правопорушення рапорту поліцейського від 31.08.2024 та відеозапису, що міститься на диску для лазерних систем зчитування, випливає, що працівник поліції зупинив транспортний засіб Субару Форестер», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

В акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 пройти такий огляд, зазначено, що у ОСОБА_1 виявлено такі ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, розширені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Аналогічні ознаки вказані і в направленні ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, виписаного 31.08.2024 о 22:09 год.

Дійсно, працівником поліції на відеозаписі зазначалось про підозру перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, однак, всі ознаки сп`яніння не називалися. Також на відеозаписі не зафіксовано в який спосіб працівник поліції встановив наявність ознак сп`яніння у ОСОБА_1 . Зокрема, на відеозаписі не зафіксовано розширених зіниць очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук. З дослідженого судом відеозапису, зважаючи також на його не найкращу якість, випливає, що такі ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 відсутні.

В цей же час, ані рапорт, ані відеозапис, не містять даних про те, що водію ОСОБА_1 одразу після зупинки було повідомлено підстави зупинки транспортного засобу та конкретний пункт ПДР України, який ним було порушено, оскільки момент зупинки транспортного засобу та перші хвилини спілкування на відеозаписі не зафіксовані.

Так, статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський має право зупиняти транспортні засоби. Даний перелік передбачає такі випадки: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Вищезазначені положення Закону пов`язують підставу зупинки транспортного засобу із моментом вчинення правопорушення, а також містять обов`язок поліцейського повідомити водію про причини зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію»).

Для того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в іншому випадку протиправність зупинки, за умови відсутності задокументованого порушення ПДР України, може поставити під сумнів подальші дії працівників поліції.

У Постанові Верхового суду від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17 висловлено правову позицію, відповідно до якої оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм ПДР України, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль лише, коли є факт правопорушення.

З дослідженого судом відеозапису випливає, що на запитання ОСОБА_1 про підставу зупинки працівник поліції відповідає, що це ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» (інформація, що свідчить про причетність до вчинення адміністративного правопорушення). ОСОБА_1 просить назвати чітку підставу зупинки та до якого саме правопорушення він причетний, на що працівник поліції відповідає: «ми зараз це і встановлюємо». З наведеного випливає, що працівник поліції спочатку на власний розсуд зупинив транспортний засіб Субару Форестер», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , а вже після зупинки почав відшукувати підстави, які би виправдовували підставу зупинки.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді. Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції. Звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук. Додаткові обов`язки, пов`язані з проходженням поліцейським служби в поліції, можуть бути покладені на нього виключно законом.

Наведене свідчить, що працівник поліції не мав передбаченої законом підстави для зупинки транспортного засобу, а здійснив зупинку на власний розсуд.

Також на відеозаписі зафіксовано, що працівником поліції було запропоновано водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із використанням спеціального технічного засобу, на що водій відмовився.

За таких обставин, враховуючи відсутність в матеріалах цієї справи доказів наявності підстав зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 працівниками поліції, суд констатує відсутність правових підстав зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , визначених ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева», яке висвітлене у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04, від 21.04.2011), «Балицький проти України» (заява № 12793/03, від 03.11.2011), «Шабельник проти України» (заява № 16404/03, від 19.02.2009), слід вважати, що будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що має зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеню. У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів, визнаних недопустимими.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів того, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 зупинявся працівниками поліції на законних підставах, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що були відсутні законні підстави для зупинки, а тому подальше складення щодо ОСОБА_1 процесуальних документів у справі та збирання доказів його вини за ч. 1 ст. 130 КУпАП було неправомірним. Відтак, в силу положень правового принципу «плодів отруєного дерева» всі наступні дії поліцейських та здобуті у справі дані, слід визнати неправомірними, а здобуті на їх підстави дані недопустимими доказами.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд констатує істотні порушення при оформленні працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів справи, що обумовили недопустимість доказів, здобутих внаслідок вищезазначених дій поліцейських, що є підставою для закриття провадження у цій справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 27, 34, 35, 130, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.П. Соболєва