Справа 729/1450/24
3/729/834/24 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2024 р. Суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Бойко В.І, за участі секретаря судового засідання Шлапак Н.А., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Лобуренка С.В.,

розглянула адмінматеріал, який надійшов з Відділення поліції № 2 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

15.08.2024 о 01 год. 06 хв. в с. Нова Басань по вул. Шевченка, буд. 66А, водій ОСОБА_1 керував т.з. VOLKSWAGEN РАSSАТ д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме на бодікамеру М505В, чим порушив п. 2.5 ПДР України України і скоїв адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Лобуренко С.В. у судовому засіданні та в письмовому поясненні до суду просив провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення свідчить про те, що він складений за те, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння. Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачає відповідальність за керування автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме дана обставина зазначена у протоколі. У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 181715 від 27.12.2024 року складеного щодо ОСОБА_1 відсутнє формулювання суті правопорушення, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не може бути належним доказом вини особи, оскільки суперечить фактичним обставинам зафіксованим на відеокамері поліцейських і не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

Також з переглянутого відеозапису, доданого до матеріалів справи, у водія ОСОБА_1 не вбачається зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння. Поліцейський, не назвав за якими ознаками у водія він пропонує проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу. Навпаки, з відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 перебуває у тверезому стані, усвідомлює свої дії, чітко вимовляє фрази, одягнений у чистий одяг.

У акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зазначається, що водій ОСОБА_1 проходив огляд у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини та почервоніння очей. На відеокамері очі водія звичайного кольору, запах алкоголю відеокамера не передає, крім того присутність запаху може бути виключно суб`єктивною думкою поліцейського. З аналізу відеозапису, на якому видно очі водія звичайного кольору, звичайний колір обличчя водія, як він розмовляє з поліцейськими, дає підстави судити про відсутність у нього зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння і від пропозиції, а не вимоги поліцейського, він мав повне право відмовитися і не виконувати її без правових наслідків.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 279 КУпАП, інспектор під час розгляду справи зобов`язаний роз`яснити водієві його права на юридичний захист.

Право на юридичний професійний захист гарантовано кожній людині ст. 9 Конституції України. Передбачено, що кожен має право на правову допомогу. Дане право є непорушним та не може бути обмежене. Права передбачені ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 також не були роз`яснені.

Таким чином, не роз`яснення працівником поліції прав ОСОБА_1 на участь у розгляді справи адвокатом для отримання правової допомоги, позбавило його можливості заявити відповідне клопотання на отримання правової допомоги, що є порушенням Конституції України.

Також, посадова особа органів поліції не відсторонювала ОСОБА_1 від керування транспортного засобу, акту про відсторонення водія від управління т/з не надала. ОСОБА_1 не відстороняли від керування транспортним засобом у порозумінні ст. 266 КУпАП та як зобов`язаний поліцейський зазначити у протоколі, що водія було відсторонено від керування транспортним засобом, у протоколі дана дія не зазначена. Працівником поліції не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів, щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також зазначив, що в направленні на огляд водія транспортного засобу від 15.08.2024 року зазначений медичний заклад КНП «Бобровицька опорна лікарня» та час 01 год. 10 хв. Однак з відеозапису доданого до матеріалів справи видно, що о 01 год. 10 хв. дане направлення не складалося, його зміст не зафіксовано на бодікамеру поліцейського, від даного даного направлення ОСОБА_1 , не відмовлявся. Вимога з боку поліцейського ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння та забезпечення проведення огляду в КНП «Бобровицька опорна лікарня» відсутні, на записі з нагрудної камери не зафіксовано вручення направлення працівниками поліції ОСОБА_1 , так як і відмови від нього. Така обставина зумовлює визнання протоколу про адміністративне правопорушення та похідних від нього доказів недопустимими доказами.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні кожен окремо пояснили, що під час патрулювання в комендантську годину ними було зупинено транспортний засіб VOLKSWAGEN РАSSАТ д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм в нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Під відеозапис на нагрудну бодікамеру М505В водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосування спеціального технічного засобу Драгер-6820 та прослідувати в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що водій відмовився. Також вказали на те, що водій ОСОБА_1 погодився з тим, що був у стані алкогольного сп`яніння та пояснив, що випив з командиром, після чого поїхав додому. Водій ОСОБА_1 просив не складати на нього протокол, так як він є військовослужбовцем. Тому, у зв`язку з порушенням водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 ПДР України, відносно останнього було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши адміністративний протокол та додані до нього матеріали, суд прийшов до наступних висновків.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно диспозиції якої адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Аналогічні вимоги містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція).

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 також передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 112265 від 15.08.2024 та доданим до протоколу відеозаписом.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 112265 від 15.08.2024 року, дані, відображені в якому, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, 15.08.2024 о 01 год. 06 хв. в с. Нова Басань по вул. Шевченка, буд. 66А, водій ОСОБА_1 керував т.з. VOLKSWAGEN РАSSАТ д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме на бодікамеру М505В, чим порушив п. 2.5 ПДР України України і скоїв адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, в протоколі зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Також протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористався та відмовився надавати письмові пояснення по суті порушення, власноручно зазначивши в графі протоколу про адміністративне правопорушення - Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення: «відмовився надавати пояснення».

Крім того, в силу ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має права та обов`язки.

Як вбачається з адміністративного протоколу серії ЕПР1 № 112265, ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП про що свідчить його підпис у відповідній графі цього протоколу без будь-яких застережень(а.с.1).

Посилання захисника на не роз`яснення ОСОБА_1 під час складання протоколі його прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП є безпідставними.

Таким чином, складений працівником поліції щодо ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Також, посилання сторони захисту на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не було точно зазначено суть адміністративного правопорушення є безпідставними, так як, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 11226 від 15.08.2024 року встановлено, що він складений у відповідності з вимогами ст. 256 КпАП та містить всі необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ОСОБА_1 ПДР України.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції в повній мірі дотримано вимоги Інструкції, приписами якої встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів.

Так, відповідно до пунктів 2, 4 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

З відеозапису вбачається, що поведінка водія ОСОБА_1 давала підстави для підозри, що він перебуває в стані сп`яніння. Крім того, сам ОСОБА_1 повідомив, що вживав спиртні напої. Після чого, поліцейським було повідомлено ОСОБА_1 , що у нього виявлені ознаки сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння.

Факт відмови на вимогу працівника поліції пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі підтверджений дослідженим судом відеозаписом, проведеним працівниками поліції, на якому зафіксовано як працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і у медичному закладі, на що він відповів відмовою.

Так, з відеозапису вбачається, що працівники поліції під час комендантської години зупинили автомобіль VOLKSWAGEN РАSSАТ д.н.з. НОМЕР_1 , підійшли до автомобілю, за кермом знаходився ОСОБА_1 . Під час спілкування в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме під час розмови було чутно запах алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що ОСОБА_1 відмовився. Після чого, ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження огляду, на що останній також відмовився. Отже, його поведінка свідчила про небажання проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, що працівниками поліції правомірно було розцінено як відмову від проходження огляду у встановленому законом порядку. Після цього працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що за відмову від проходження огляду на нього буде складено протокол по ст. 130 КУпАП. Під час розмови ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що їде після ротації додому, але перед тим як їхати випив з командиром. Також, ОСОБА_1 неодноразово пропонував працівникам поліції домовитись та скласти протокол за іншою статтею, на що йому працівниками поліції була роз`яснена ст. 369 ККУ.

Отже, відеозапис підтверджує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України "Про національну поліцію". Відеозапис події відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, відповідно до вимог якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Зазначені вище докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення по справі щодо ОСОБА_1 .

Посилання захисника на те, що з відеозапису вбачається, що у ОСОБА_1 відсутні зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння, а навпаки він перебуває у тверезому стані, усвідомлює свої дії, чітко вимовляє фрази, одягнений у чистий одяг та те, що поліцейський не назвав за якими ознаками у водія він пропонує проходження медичного огляду, не є достатньою підставою для висновку про порушення працівниками поліції порядку огляду.

Як уже зазначалося, за змістом пунктів 2, 3 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), а виявлення у особи, яка керує транспортним засобом, ознак сп`яніння через зовнішні ознаки та поведінку, що є передумовою проведення відповідного огляду, покладається на поліцейських.

Як зафіксовано на відеозаписі працівник поліції повідомив ОСОБА_1 що в нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, та і сам ОСОБА_1 в подальшому не заперечував факт вживання алкоголю.

Не можуть бути прийняті судом і доводи захисника стосовно відсутності складу адміністративного правопорушення через те, що на записі з нагрудної камери не зафіксовано вручення направлення працівниками поліції ОСОБА_1 , так як і відмови від нього.

Так як, відповідно до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, таке направлення оформлюється лише у випадку, коли особа погодилась пройти огляд в медичному закладі і фактично направляється на його проходження. Обов`язковість оформлення направлення у разі відмови від проходження огляду вказаною Інструкцією не вимагається.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи "Ван де Хурк проти Нідерландів", §61, "Болдеа проти Румунії", §30, "Морейра Феррейра проти Португалії", § 84).

З урахуванням встановлених фактичних обставин даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку, що винуватість водія ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, а також кваліфікація його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП є доведеною «поза розумним сумнівом».

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Слід зазначити, що у рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи характер вчинення правопорушення, особу правопорушника, сімейний стан, ступінь його вини, майновий стан, вік, суд дійшов до висновку про застосування до правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою виховання правопорушника, який вчинив адміністративне правопорушення, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини за ч.1 ст. 130 КУпАП суд розцінює, як метод його захисту, з метою уникнути від адміністратиної відповільності .

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною та достатньою для попередження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в скоєнні нових адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 130, 283, 284, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постанови законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.І. Бойко