Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/18/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Загреба І. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2024 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Турти Аліни Віталіївни на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 листопада 2023 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого фізичною особою-підприємцем, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ПП - НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто з нього у дохід держави судовий збір в сумі 536 гривень 80 копійок,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 листопада 2023 року, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 19.10.2023 р. о 19-26 год., у порушення п.2.9 (а) ПДР України, керував в стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом «Hyundai Tucson», д/н НОМЕР_2 по вул.Р.Слободянюка, 6, в м.Кропивницький, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Турта А.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 скасувати та постановити нову, якою закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що розгляд даної справи районним судом проведено з порушенням чинного законодавства в наслідок чого винесено незаконне рішення.

Зокрема зазначає, що про наявність у провадженні Кіровського районного суду м.Кіровограда справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не був обізнаний та належним чином не повідомлявся. Повідомлення про виклик в суд, ОСОБА_1 не отримував. Доказів того, що ОСОБА_1 подав заявку про направлення йому повісток СМС-повідомлення, матеріали не містять.

За таких обставин ОСОБА_1 , як особа що притягається до адміністративної відповідальності, не був присутній у судовому засіданні під час розгляду справи судом першої інстанції та не був належним чином, у встановленому законом порядку, повідомлений про розгляд справи Кіровським районним судом м. Кіровограда, а отже був позбавлений права на доступ до суду, можливості приймати участь в судовому засіданні, захищати свої права та свободи, надати свої пояснення по суті. На думку апелянта це вказує на порушення права особи на справедливий судовий розгляд.

Крім того, захисник зазначає, що факт перебування в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 категорично заперечує.

Таким чином, захисник вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП матеріалами справи не підтверджується.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП Апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Кропивницького апеляційного суду, справа щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою його захисника, передана в провадження судді Ткаченко Л.Я. 06 грудня 2023 року.

Судове засідання в порядку апеляційного перегляду постанови районного суду стосовно ОСОБА_1 , вперше було призначено на 18.12.2023.

17.12.2023 від захисника Турти А.В. надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з її терміновим відрядженням за межі міста за сімейними обставинами та просила розгляд справи перенести на іншу дату.

У зв`язку з наявністю заяви захисника розгляд справи було відкладено на 11.01.2024.

Проте, 11.01.2024 від захисника Турти А.В. надійша заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою ОСОБА_1 та бажанням останнього особисто приймати участь в судовому засіданні.

Розгляд справи за клопотанням захисника було відкладено на 25.01.2024.

Однак, 24.01.2024 від захисника знову надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з госпіталізацією ОСОБА_1 до медичного закладу з діагнозом «гіпертонічний криз», та просила відкласти розгляд справи на іншу дату.

Розгляд справи було відкладено на 07.02.2024.

06.02.2024 захиснико Туртою А.В. до апеляційного суду подано заяву, в якій остання просила відкласти розгляд справи у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 продовжує лікування, та оскільки бажає особисто надати пояснення суду, просила неявку визнати поважною та відкласти розгляд справи.

Розгляд справи було відкладено на 14.02.2024.

13.02.2024 від захисника Турти А.В. знову надійшла заява, в якій вона зазначила про неможливість прибути в судове засідання 14.02.2024 у зв`язку з перебуванням її на похованні близького члена родини та просила відкласти розгляд справи.

Також 13.02.2024 від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгуляду справи у зв`язку з його перебуванням на лікуванні з іншим діагнозом у іншому медичному закладі.

Розгляд справи вчергове було відкладено на 22.02.2024.

21.02.2024 ОСОБА_2 подав до апеляційного суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з його хворобою.

А також захисник Турта А.В. в заяві зазначила про неможливість прибуття до апеляційного суду у зв`язку з її зайнятістю у інших судових процесах та просила провести розгляд справи щодо ОСОБА_1 без її участі.

Крім того, 21.02.2024 до апеляційного суду надійшла заява адвоката Мазуренка О.С., в якій останній зазначив, що між ним та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги у даній справі. У зв`язку з необхідністю ознайомитись з матеріалами справи та його зайнятістю у інших судових процесах просив відкласти розгляд справи на іншу дату.

Розгляд справи було відкладено на 29.02.2024.

28.02.2024 від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з проходження ним стаціонарного лікування.

29.02.2024 від захисника Мазуренка О.С. також надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням його на лікуванні.

Розгляд справи було відкладено на 13.03.2024.

11.03.2024 від ОСОБА_1 вчергове надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з його терміновим відрядженням у якості водія до м. Ізмаіл. Від відрядження не має змоги відмовитись, оскільки тривалий час був без роботи. Орієнтовний термін відрядження кілька тижнів. На підтвердження надав наказ про відрядження від 08.03.2024 за підписом голови СФГ «Землероб» ОСОБА_3 .

Також, 13.03.2024 від захисника Мазуренка О.С. надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із його зайнятістю у іншому судовому розгляді. При цьому доказів на підтвердження поважності не явки до суду не надав.

Проте, вказані клопотання ОСОБА_1 та його захисника Мазуренка О.С. слід відхилити з тих підстав, що вісім разів розгляд справи відкладався за клопотанням сторони захисту. З урахуванням часу перебування справи в апеляційному суді з 06 грудня 2023 року, сторона захисту мала достатньо часу для реалізації прав, визначених ст. 268 КУпАП, в тому числі і звернення до суду з приводу відкладення розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд констатує, що ОСОБА_1 та його захисники недобросовісно використовують належні їм процесуальні права, зокрема, право на участь у судовому засіданні, та ухиляються від виконання процесуальних обов`язків, зокрема, шляхом неявки у судові засідання.

Крім того, як убачається з матеріалів справи у ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення було тимчасово вилучено посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом ТД: ТЗ№ № НОМЕР_3 . Строк дії вказаного тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом має строк дії 3 місязі.

Таким чином станом на 13.03.2024 сплинув строк дії тимчасового дозволу на керування транспортним засобом ТЗ№ № НОМЕР_3 виданий ОСОБА_1 , а тому його перебування у відрядженні з 11.03.2024 у якості водія є сумнівним.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною. При цьому, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі, в якій вона є стороною, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, враховуючи положення ч. 2 ст. 268 КУпАП, в яких наведено виключний перелік правопорушень, передбачених відповідними статтями КУпАП, при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою, беручи до уваги відсутність вимог щодо обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, при розгляді такої справи, за умови обізнаності ОСОБА_1 та його захисника про апеляційний розгляд справи, а так само обізнаність учасників процесу про судові засідання, які призначалися судом по даній справі, виходячи з положень ст. 294 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, оскільки зазначену вище поведінку вказаних осіб, суд розцінює, як спосіб захисту з метою затягування строків розгляду справи та уникнення відповідальності.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції стосовно ОСОБА_1 без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, вирішуючи дану справу, суд першої інстанції в повній мірі врахував та дотримався вимог зазначених вище норм та положень ст.ст.245, 252 КУПАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України визначено, що водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена у зв`язку з керуванням транспортними засобами особою, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за їх внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Необхідною умовою для застосування до порушників відповідальності, передбаченої вищевказаними статтями зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

У відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Вказані норми закону узгоджуються з п.6 Розділу І Інструкції 1452/735, яка передбачає, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

В ході досудової перевірки та складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, порушень положень вищезазначених Інструкції 1452/735, та вимог ст.266 КУпАП працівниками поліції допущено не було.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №609808 від 19.10.2023 року, з якого убачається, що 19.10.2023 о 19 год. 26 хв. у м.Кропивницькому по вул. Р.Слободенюка, 6, водій ОСОБА_1 керував т.з. «Hyundai Tucson», д/н НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України (а.с. 1);

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 958 від 19.10.2023, відповідно до якого лікарем КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» о 20.15 год. 19.10.2023 проведено огляд ОСОБА_1 , який перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с 3);

-письмовими поясненнями гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 , які зазначили обставини виявлення водія т.з. «Hyundai Tucson», д/н НОМЕР_2 , який хаотично рухався по проїзній частині, про що вони повідомили на лінію 102 та зорінтували працівників поліції на місцезнаходження вказаного транспортного засобу (а.с. 4-5);

-копією посвідчення водія гр. ОСОБА_1 (а.с. 6);

-- відеозаписом із нагрудної камери працівника поліції, який міститься на оптичному диску в матеріалах справи (а.с. 7).

Виходячи з аналізу вказаних доказів у справі, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні всебічно дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, згідно яких водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні доводи про те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП постановлена з порушенням вимог чинного законодавства, без повного, всебічного дослідження обставин справи є надуманими та безпідставними.

Вище наведені докази на переконання апеляційного суду є належними, допустимими та достовірними, а протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складено з дотриманням вимог ст.ст. 254, 255, 256, 268 КУпАП, посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, було дотримано процедуру проведення огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння, що передбачена ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015.

Апеляційні доводи захисника про те, що вина ОСОБА_1 не підтверджується доказами по справі є безпідставними та необґрунтованими, оскільки спростовуються вищенаведеним.

Щодо апеляційних доводів про порушення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, внаслідок розгляду справи без його участі то вони не приймаються апеляційним судом до уваги, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 268 КУпАП Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як убачається з матеріалів справи, протокол серії ААД №609808 від 19.10.2023 року щодо ОСОБА_1 разом з матеріалами надійшов до районного суду 30.10.2023 та того ж дня справу передано судді на розгляд.

Відповідно до довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber» від 31.10.2023 ОСОБА_1 на номер телефону НОМЕР_4 повідомлений про те, що він, як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності викликається в судове засідання до Кіровського районного суду м.Кіровограда, яке призначено 13.11.2023 о 09.00 год. (а.с 10).

08.11.2023 ОСОБА_1 відповідно до заяви, звернувся до Кіровського районного суду м.Кіровограда з метою ознайомитись з матеріалами вказаної справи.

Відповідно до розписки від 09.11.2023 ОСОБА_1 з матеріалами справи ознайомився з можливістю фотозйомки та отримав копію відеозапису, який наявний в матеріалах справи, що підтверджується підписом останього (а.с 12).

Також 09.11.2023 ОСОБА_1 особисто отримав повістку про виклик до суду на 09 год. 00 хв. 13.11.2023, що підтверджується розпискою наявною у матеріалах справи (а.с. 13).

Відповідно до ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

Таким чином, враховуючи те, що від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не надходило заяви або клопотання про відкладення розгляду справи, останній був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, суд першої інстанції обґрунтовано провів розгляд без участі особи.

Отже за вказаних обставин, відсутні підстави стверджувати про порушення права ОСОБА_1 , визначені ст. 268 КУпАП, оскільки суд першої інстанції забезпечив можливість особі надати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, а також реалізовувати інші права, передбачені цим Кодексом.

Не зважаючи на доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції з достатньою повнотою провів судовий розгляд, викладені в постанові суду висновки, відповідають встановленим фактичним обставинам даної справи, а при накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Отже, оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження захисника з приводу порушення під час розгляду районним судом норм матеріального права, та права ОСОБА_1 на захист не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення останнього від адміністративної відповідальності.

Разом з цим, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, захисникаом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі захисник.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обраний суддею першої інстанції відносно ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп., з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи викладене, постанова судді районного суду щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Турти Аліни Віталіївни - залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 листопада 2023 року, стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко