КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 758/7912/24

27 грудня 2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Ратнікової В.М.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постановуПодільського районного суду міста Києва від 18 листопада 2024 року в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в :

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 18 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Не погоджуючись із такою постановою суду першої інстанції, 28 листопада 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив суд постанову Подільського районного суду міста Києва від 18 листопада 2024 року скасувати і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції, на думку апелянта, при розгляді справи не дотримано вимог ст. 251, 280 КУпАП, не з`ясовано всі фактичні обставини справи.

Вказує на те, що в оскаржуваній постанові зазначено, що на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №641212 від 04.06.2024 року та відео з бодікамер працівників правоохоронних органів з місця подій, суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.130 КУпАП, однак його свідчення, обставини зупинення транспортного засобу, затримання та причини проведення медичного огляду на стан сп`яніння враховані не були, також не було враховано відсутність свідків при складені протоколу та надано помилкову оцінку відеозаписам з бодікамер поліцейських, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановлениям нової постанови про закриття провадження у справі.

Зазначає, що працівниками правоохоронних органів не була зазначена причина і підстава зупинки, це також не було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення та зафіксовановідповідним відеозаписом, тобто, факт здійснення руху та зупинки автомобіля не є доведеним та обґрунтованим, що порушує його законні права та інтереси громадянина.

Вказує на те, що на думку співробітника патрульної поліції у нього були ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, однак, з таким припущенням апелянт не погоджується, адже із матеріалів відеозапису, який додано до матеріалів справи неможливо встановити, яким чином працівник патрульної поліції встановив вищезазначені ознаки.

Аналізуючи долучений до матеріалів справи відеозапис, апелянт вважає, що відсутні підстави стверджувати, що у нього був запах алкоголю з порожнини рота, відсутні докази порушення мови, адже він спілкувався та відповідав на питання працівників правоохоронних органів чітко та без певних відхилень, які могли б свідчити про перебування його у стані алкогольного сп`яніння, що чітко відслідковується на відео.

Отже, беручи до уваги матеріали справи, працівники поліції констатують факт перебування його в стані алкогольного сп`яніння, який не було підтверджено і який не відображався у зовнішньому вигляді, поведінці та розмові під час зупинки.

Окремо зазначає, що момент зупинки та складання протоколу відбувався майже за 15 хв. до початку комендантської години, він намагався якомога швидше потрапити додому, але йому стали на заваді працівники поліції без належної на те підстави, враховуючи, що до цього моменту він ніколи не притягувався до адміністративної відповідальності і дана ситуація спантеличила його, він не знав як діяти в даній обстановці, що спричинило відмову від проходження ним медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Вказує, що його відмова від проходження огляду грунтується на відсутності у нього ознак алкогольного сп?яніння, та відсутністю бажання порушувати правила комендантської години, тобто, сама відмова була формальною, так як підстав для цього не існувало і затримка на місці гарантувала порушення правил, визначених правовими режимом воєнного стану.

Окрім того вказує, що працівниками поліції не було відсторонено його від керування транспортним засобом, попри наголошення ними на наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи апеляційним судом повідомлений у встановленому законом порядку, а тому суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності.

Представник Київської міської прокуратури в судове засідання також не з'явився. Про день та час розгляду справи апеляційним судом прокуратура повідомлена, участь свого представника в судовому засіданні не забезпечила, а тому суд вважає можливим розгляд справи у відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, накладаючи на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції посилався на те, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №641212 (а.с.1), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.3), рапортом (а.с.4), постановою про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2316887 (а.с.13), відеозаписом з нагрудної камери поліцейського на якому зафіксовано обставини з місця події, зокрема,зафіксовано що працівники поліції пропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та у лікаря-нарколога, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду (а.с.9).

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Тобто, встановлений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, за наявності ознак, передбачає певний алгоритм дій, який визначений ст.266 КУпАП та Інструкцією, при цьому медичний огляд проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, а огляд на місці - поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння є підставою для притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також стаття 62 Конституції України визначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 641212, складеного заступником командиром роти №4, батальйону № 3, полку № 1, з ОПБ УПП в м.Києві ДПП старшим лейтенантом поліції Терещуком В.А., 04 червня 2024 року, о 23 годині 32 хвилини в м.Києві по вул. П. Сагайдачного, 25-Б водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки , а також відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння у лікаря нарколога. Водій порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

04 червня 2024 року було виписане направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП КМНКЛ «Соціотерапія» з якого вбачається, що у результаті огляду поліцейським у водія виявленні ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови .

Із копії протоколу про адміністративне правопорушення № 293061, складеного заступником командиром роти №4, батальйону № 3, полку № 1, з ОПБ УПП в м.Києві ДПП старшим лейтенантом поліції Терещуком В.А., 05 червня 2024 року, о 23 годині 45 хвилин в м. Києві по вул. Сагайдачного 25- Б був виявлений гр. ОСОБА_1 , який незаконно використовував найменування та ознаки належності до Національної поліції України, а саме: світло відбиваючий жилет чорного кольору із надписом «Поліція» та спеціальний жетон поліції з номером 0011079, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184-3 КУпАП.

Із рапорту поліцейського Терещука Віктора вбачається, що 04.06.2024 року, перебуваючи на патрулюванні в Подільському районі столиці, в екіпажі Рубін 752 ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ), о 23:04 год., було отримано інформацію від екіпажу Рубін 711 що по вул. Сагайдачного в автомобілі «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 виявлено підозрілого чоловіка, який був одягнений в світло відбиваючий жилет чорного кольору з написом «Поліції» та мав на ньому спеціальний жетон поліції 0011079. По прибуттю на місце дана інформація підтвердилася та підозрілим виявився гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , який перебував з явними ознаками алкогольного сп'яніння. В ході спілкування останній повідомив, що є радником заступника міністра внутрішніх справ ОСОБА_5 та на даний момент є діючим співробітником поліції і проходить службу в Центральному апараті, проте, службового посвідчення при собі не мав, повідомив, що віддав його на заміну, так як отримав вище за рангом спеціальне звання поліції. Дану інформацію в той період часу перевірити було неможливо, так як на території Подільського району було вимкнено електроенергію та був поганий зв'язок та Інтернет. Через тривалий час екіпаж Рубін 752 було помічено рух автомобіля НОМЕР_1 з порушенням п. 10.10 ПДР, а саме- рух заднім ходом на перехресті вулиць П.Сагайдачного та Ігорівської та виявлено, що водієм даного автомобіля є ОСОБА_1 , який не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, а тільки пред'явив фото посвідчення з галереї мобільного телефона. Особу було встановлено та підтверджено за допомогою системи ІПНП Національної поліції. В подальшому відносно водія було винесено постанову ЕНА 23116887 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, протокол серії ААД № 641212 за ч.1 ст. 130 КУпАП, а також складено протокол ГП 293061 за ч.1 ст. 184-3 КУпАП Світло відбиваючий жилет з написом «Поліція» та спеціальний жетон поліції 0011079 вилучено та додано до протоколу.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2316887 вбачається, що ОСОБА_1 04 червня 2024 року, о 23 год. 32 хв., в м.Києві по вул. Сагайдачного 25-Б, водій керував транспортним засобом та здійснив рух заднім ходом на перехресті вулиць Петра Сагайдачного та Ігорівська, при цьому на законну вимогу не пред'явив посвідчення водія відповідної категорії так як не мав його при собі. Внаслідок чого застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн

Із відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що на запитання працівника поліції куди ви їдете, водій ОСОБА_1 відповів додому ( зафіксований час на відео 23:33:34).

На запитання працівника поліції до водія ОСОБА_1 , чи вживав він щось сьогодні, на що останній відповів, що ні (зафіксований час на відео 23:33:36). Працівник поліції зауважив, що водієм було порушено Правила дорожнього руху, а саме те, що він здавав назад на перехресті.(зафіксовано час на відео 23:33:56).

На повторне запитання поліції, чи вживав водій сьогодні алкогольні напої, останній відповів, що сьогодні ні, вживав вчора (зафіксований час на відео 23:35:33).

Працівник поліції повідомив, що від водія відчувається запах алкоголю та запитав, чи готовий водій пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, на що водій відповів, що ні (зафіксований час на відео 23:35:45-23:35:50). На запитання працівника поліції, чи погоджується водій проїхати до лікаря нарколога з метою проходження огляду на стан сп'яніння, водій відповів, «відмовляюся».( зафіксований час на відео 23:36:03).

В подальшому працівник поліції здійснив огляд транспортного засобу.

На повторну пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп'яніння на місці за допомогою приладу Драгер та у лікаря нарколога водій повідомив, що не готовий, та відмовляється ( зафіксований час на відео 23:38:26).

Працівник поліції повідомив водія, що буде складено протокол за ст. 130 КУпАП.

В подальшому працівник поліції ознайомив водія з правами, визначеними ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Працівником поліції було оголошено зміст постанови ЕНА № 2316887, від ознайомлення з постановою і від підпису водій відмовився. ( зафіксовано час на відео 00:15:30).

Працівником поліції було оголошено зміст протоколу серії ААД №641212, від підпису та надання пояснень водій відмовився ( зафіксовано час на відео 00:17:18-00:19:43).

В подальшому працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що потрібен водій (тверезий), який зможе керувати його автомобілем, на що ОСОБА_1 повідомив, що водій не потрібен, оскільки він залишить автомобіль на місці зупинки ( зафіксований час на відео 00:20:33). Працівник поліції повідомив, що потрібно знайти водія який припаркує автомобіль ОСОБА_1 , оскільки на даний момент він відсторонений від права керування.( зафіксований час на відео 00:20:36).

Працівник поліції запитав у водія службове посвідчення, яке дозволяє носіння світло відбиваючого жилету з надписом «Поліція» та жетону, на що водій повідомив, що вже надав свої пояснення.

Поліцейський повідомив, що буде складено протокол відносно водія за незаконне використання світло відбиваючого жилету з надписом «Поліція» та жетону.

В подальшому працівниками поліції було оголошено зміст протоколу ГП №293061 (зафіксований час на відео 00:52:00).

Аналізуючи вищевикладене в сукупності, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та про наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції, на думку апелянта, не дотримано вимог ст.ст. 251, 280 КУпАП, не з`ясовано всі фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки, відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції належним чином були досліджені всі докази, що містяться в матеріалах справи, та вказано, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №641212 (а.с.1), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.3), рапортом (а.с.4), постановою про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2316887 (а.с.13), відеозаписом з нагрудної камери поліцейського на якому зафіксовано обставини з місця події, зокрема зафіксовано що працівники поліції пропонували водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та у лікаря-нарколога, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду (а.с.9).

Даючи оцінку вказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 наявні порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.5 ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, висновок судді місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим та базується на сукупності доказів, досліджених судом першої інстанції і перевірених в ході апеляційного перегляду справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що працівниками правоохоронних органів не була зазначена причина і підстава зупинки транспортного засобу, це також не було зазначено в протоколі та зафіксовано відповідним відеозаписом, тобто факт здійснення руху та зупинки автомобіля не є доведеним та обґрунтованим, що порушує його законні права та інтереси громадянина, суд апеляційної інстанції відхиляє як безпідставні, з огляду на таке.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису події з боді камери поліцейського вбачається, що на запитання працівника поліції, куди ви їдете, водій ОСОБА_1 відповів додому (зафіксований час на відео 23:33:34). Будь-яких заперечень щодо того, що він, ОСОБА_1 , є водієм транспортного засобу, останній не висловлював, таких заперечень не містять і матеріали справи.

Окрім того, із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2316887 вбачається, що ОСОБА_1 04 червня 2024 року, о 23 год. 32 хв., в м.Києві по вул. Сагайдачного 25Б керував транспортним засобом та здійснив рух заднім ходом на перехресті вулиць Петра Сагайдачного та Ігорівська, при цьому на законну вимогу не пред'явив посвідчення водія відповідної категорії так як не мав його при собі. Внаслідок чого застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Зміст вказаної постанови було оголошено водію. Матеріали справи не містять доказів оскарження ОСОБА_1 даної постанови.

Отже, факт керування ОСОБА_1 04 червня 2024 року, о 23 год.32 хв., в м. Києві по вул. Сагайдачного 25Б транспортним засобом «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , підтверджується належними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи, та були досліджені судом.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції його не було відсторонено від керування транспортним засобом, попри наголошення ними на перебуванні водія у стані алкогольного сп`яніння, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівників поліції,після оголошення змісту протоколу працівник поліції повідомив, що водію ОСОБА_1 потрібен водій, на що ОСОБА_1 повідомив, що водій не потрібен оскільки він залишить автомобіль на місці зупинки ( зафіксований час на відео 00:20:33). Працівник поліції повідомив, що потрібно знайти водія який припаркує автомобіль ОСОБА_1 , оскільки на даний момент він відсторонений від права керування.( зафіксований час на відео 00:20:36).

Всі інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були б підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадженняув справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Керуючись, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду міста Києва від 18 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: