ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2338/24 Справа № 202/4783/24 Суддя у 1-й інстанції - Кухтін Г. О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу адвоката Будьонного Віталія Сергійовича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2024 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі згідно протоколу огляду від 04 квітня 2024 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до протоколу серії ВАД № 389395 складеного 04 квітня 2024 року, ОСОБА_1 04 квітня 2024 року о 17 годині 50 хвилин, знаходячись за адресою: м. Дніпро, пр. П. Калнишевського, 1, здійснювала роздрібну торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку, чим вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, адвокат Будьонний В.С., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Разом з апеляційною скаргою адвокат подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначив, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , а копію постанови було отримано лише 13.08.2024 року. Апеляційну скаргу подав 18.08.2024 року, однак постановою Дніпровського апеляційного суду скаргу було повернуто та роз`яснено право на повторне звернення з апеляційною скаргою. Просив визнати причини пропуску строку поважними.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що постанова суду першої інстанції прийнята при неповному з`ясуванні обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, з порушенням норм КУпАП, а тому підлягає скасуванню.

Вказує, що суд першої інстанції вийшов за межі протоколу, інакше виклавши іншу фабулу правопорушення.

Зазначає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що вилучені у ОСОБА_1 тютюнові вироби містять на собі підроблені або сфальсифіковані марки акцизного податку.

Матеріали справи не містять даних щодо фіксації факту торгівлі, отримання грошей (виручки) за здійснення реалізації тютюнових виробів ОСОБА_1 .

Працівниками поліції не здійснено фото та відео фіксації факту продажу ОСОБА_1 тютюнових виробів без марок акцизного податку та не отримано пояснень свідків.

Крім того зазначає, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, безпосереднім суб`єктом господарювання, що здійснює відповідну діяльність або продавцем.

В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його адвокат Будьонний В.С. будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились. Адвокат Будьонний В.С. на адресу суд подав заяву, в якій просив розглядати апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 та адвоката.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка учасників процесу, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником… протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська справа надійшла 11 квітня 2024 року та згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями було визначено головуючого суддю для розгляду даної справи ОСОБА_2 (а.с.26). Судовий розгляд відбувся 13 червня 2024 року без участі ОСОБА_1 та її захисника, та копія прийнятого рішення їм не направлялася. 13.08.2024 року адвокат Будьонний В.С. ознайомився з матеріалами справи, та 18.08.2024 через Електронний Суд подав апеляційну скаргу. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26.08.2024 року апеляційна скарга скарга була повернута адвокату, та роз`яснено останньому, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права адвоката на повторне звернення до суду з апеляційною скаргою, у разі усунення обставин, що стали підставою для її повернення. Просив визнати причини пропуску строку поважними.

За таких обставин вважаю обґрунтованими доводи клопотання захисника ОСОБА_3 щодо поважності причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження та який слід поновити.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.

Як вбачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №389395 від 04.04.2024, рапорт працівника поліції, письмові пояснення ОСОБА_1 , протокол огляду від 04.04.2024 року та фототаблиця до нього та інші матеріали справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №389395 від 04.04.2024 року, складеного у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156 КУпАП вбачається, що 04 квітня 2024 року о 17 годині 50 хвилин, ОСОБА_1 знаходячись за адресою: м. Дніпро, пр. П. Калнишевського, 1, здійснювала роздрібну торгівлю тютюновими виробами без марок акцизного податку, чим вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 156 КУпАП.

У протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено на окремому аркуші паперу.

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомлено місце та час розгляду справи, про що свідчить його особистий підпис, а також ним отримано копію протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно пояснень ОСОБА_1 , вона працює на посаді продавця у тютюновому кіоску за адресою АДРЕСА_2 , вона не є власником кіоска. У кіоску є ліцензія на торгівлю тютюновими виробами. Всі дозвільні документи знаходяться у власника.

Згідно протоколу огляду від 04.04.2024 року, зафіксовано об`єкт огляду торгівельний кіоск за адресою АДРЕСА_2 , оглядом виявлено цигарки JM 320 пач., Dandy 130 пач., Мустанг 50 пач., Мастанг 150 пач., Мустанг 190 пач., Plaisir 40 пач., Слімс -540 пач., копія ліцензії.

Згідно долученої до матеріалі справи фототадлиці, на ній відображено місце зберігання у кіоску, з тютюновими виробами, зображено пачки тютюнових виробів під різними назвами, а також зображено акцизні марки.

Апеляційний суд вважає, що в наявні докази у сукупності відображають усі обставини, які мають значення для повного та об`єктивного розгляду справи про адміністративне правопорушення та підтверджує факт торгівлі ОСОБА_1 тютюновим виробом без марок акцизного податку.

Так, положеннями ч.1 ст.156 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Відповідно до п. 14.1.107 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України марка акцизного податку спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

За п.п. 226.2, 226.5 п. 226 ПК України, 226.5. ПК України, наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою, пачці (упаковці) тютюнового виробу чи ємності (упаковці) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів. Маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.

За п. 228.9 п. 228 ПК України, відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону.

Отже, для притягнення особи до відповідальності за ст. 156 КУпАП слід встановити, чи здійснювалась роздрібна торгівля тютюновими виробами без марок акцизного податку.

Твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що матеріали справи не містять доказів факту її працевлаштування, що вона не є суб`єктом правопорушення за ч.1 ст. 156 КУпАП, суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки за змістом диспозиції вказаної частини статті закону про адміністративну відповідальність її суб`єктом є будь-яка особа, що здійснює роздрібну або оптову торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Водночас з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 здійснювала торгівлю тютюновими виробами, які не мають акцизного податку у спеціально облаштованому торгівельному приміщенні, обладнаному прилавками, полицями з товарами, у тому числі підакцизних, підготовлених до реалізації, тобто систематизовано розкладених для зручності покупців. При цьому у вказаному кіоску було виявлено саме ОСОБА_1 , яка перебувала на місці продавця.

Даний факт не заперечувався і самою ОСОБА_1 , під час надання нею письмових пояснень працівникам поліції, де серед іншого остання зазначила, що є продавцем у вказаному кіоску. Більш того, ні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ні протокол про адміністративне правопорушення, які підписані ОСОБА_1 , не містять жодних зауважень, заяв чи клопотань останньої.

Наведеними доказами об`єктивно підтверджується факт здійснення ОСОБА_1 продажу тютюнових виробів без марок акцизного податку.

Що стосується апеляційних доводів сторони захисту про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений неналежним чином, оскільки у ньому не вказано який саме суб`єкт господарювання перевірявся, який суб`єкт господарювання здійснював реалізацію, які у цього суб`єкта правовідносини з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також не зазначено норму закону, якою встановлено заборону на продаж електронних сигарет без марок акцизного збору, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно вимог ч.1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №389395 від 04.04.2024, він містить усі необхідні дані, передбачені положеннями ч. 1 ст. 156 КУпАП. Будь-яких суперечностей або неточностей протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містить, у ньому у повній мірі зазначено суть та ознаки вчиненого адміністративного правопорушення, дату, час та місце його вчинення, нормативний акт який передбачає відповідальність за дане правопорушення (ч.1 ст. 156 КУпАП), тощо. Вимог про необхідність зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення даних суб`єкта господарювання, який перевірявся працівникам поліції, даних про відносини такого суб`єкта господарювання з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також вимог про необхідність зазначати норму закону, якою встановлено заборону на продаж електронних сигарет без марок акцизного збору, положення ст. 256 КУпАП не містить. Отже апеляційній доводи ОСОБА_1 в цій частині не заслуговують на увагу апеляційного суду.

В свою чергу в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза будь-яким розумним сумнівом» у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.156 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з конфіскацією предмету торгівлі, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2024 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката Будьонного Віталія Сергійовича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2024 року, - задовольнити.

Апеляційну скаргу адвоката Будьонного Віталія Сергійовича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко