Номер провадження: 33/813/1998/24
Номер справи місцевого суду: 522/9670/24
Головуючий у першій інстанції Переверзева Л.І.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 05.07.2024 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 813136, 30 травня 2024 року об 11-й годині 35 хвилин в м. Одеса, 5-та станція Великого Фонтану, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz В250Е, виконувала поворот ліворуч, опинилася на смузі зустрічного руху та здійснила зіткнення з транспортним засобом Peugeot Partner, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався на зелений колір світлофору. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги п. 10.5. Правил дорожнього руху, відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 05.07.2024, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, стягнуто судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок на користь держави.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на незаконність постанови суду та безпідставність притягнення її до відповідальності, просить суд скасувати постанову та постановити нову, якою закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Peugeot Partner, д.н.з. НОМЕР_1 при здійсненні перестроювання з правої (зовнішньої) смуги кругового руху - у ліву (внутрішню) смуги кругового руху, по якій рухався автомобіль Mercedes-Benz В250Е, д.н.з., не надав дорогу цьому автомобілю, в результаті чого сталось зіткнення транспортних засобів. Схема ДТП від 30.05.2024 та протокол про адміністративне правопорушення ААД № 813136, які наявні в матеріалах справи не є належними та допустими доказами. Схема ДТП від 30.05.2024 не відповідає п. 4 розділу 8 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015, оскільки в ній не зазначена ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами вул. Фонтанська дорога, з боку 4-ї станції Фонтанської дороги, у напрямку 5-ї станції Фонтанської дороги, по якій рухався автомобіль ОСОБА_1 . На схемі є необумовлені виправлення, вона складена з застосуванням різних пишучих приладів, окрема стрілка зазначена на схемі у крайній лівій смузі проспекту Адміральського не зазначена у назвах об`єктів у таблиці дорожніх умов. Також у таблиці дорожніх умов п. 5, зазначено напрямок руху транспортних засобів, у той час, як на схемі такі позиції відсутні. Щодо неналежності та недопустимості протоколу ААД № 813136, звертає увагу, що порушення вимог п. 10.5 ПДР, яке ставиться їй у провину не мають жодного відношення до обставин за яких трапилась дтп, крім того, зазначене порушення чомусь не ставилось у провину ОСОБА_2 . Пояснення водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не можуть бути об`єктивними доказами у справі, оскільки не відображають усіх обставин ДТП і не дають змогу уявити усі етапи його розвитку.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову, провадження у справі закрити з мотивів та підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Захисник ОСОБА_3 та ОСОБА_3 вважали доводи апеляційної скарги необґрунтованими та просили залишити постанову суду без змін. ОСОБА_3 пояснив, що рухався по Адміральському проспекту в сторону Фонтанської дороги на зелений сигнал світлофору. У цей час по колу рухалася водій ОСОБА_1 , яка здійснила зіткнення та удар відбувся в задню ліву частину автомобіля. Надалі вони до судового засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції - скасуванню, провадження в справі - закриттю, виходячи з наступного.

Згідно з ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку. Як зазначено у ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зазначені вимоги судом першої інстанції не дотримані, постанова суду не відповідає вимогам закону.

Зазначаючи в постанові суду те, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки порушення п.10.5 Правил дорожнього руху України, суд не зазначив, які саме фактичні обставини, встановлені судом, свідчать про такі обставини.

Суд формально послався на протокол про адміністративне правопорушення, хоча викладені в ньому відомості не узгоджуються як з поясненнями водіїв, так і змістом схеми дорожньо-транспортної пригоди, та викладені в ньому відомості неможна вважати повними, адже рух іншого транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_3 взагалі не відображений.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, виконуючи поворот ліворуч, опинилася на смузі зустрічного руху та здійснила зіткнення з транспортним засобом, який рухався на зелений сигнал світлофору під керуванням водія ОСОБА_3 , що кваліфіковано працівниками поліції як порушення п.10.5 ПДР.

Водночас пунктом 10.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що поворот необхідно виконувати так, щоб під час виїзду з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини. Виїзд з перехрестя, де організовано круговий рух, може здійснюватися з будь-якої смуги, якщо напрямок руху не визначено дорожніми знаками чи розміткою і це не створить перешкод транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку праворуч.

З пояснень водія ОСОБА_3 видно, що він, рухаючись по Адміральському проспекту в напрямку вулиці Черняховського в крайній лівій смузі на зелений сигнал світлофору, на круговому перехресті мав намір поїхати в напрямку вулиці 4-а Станція Великого Фонтану, але в лівий бік його автомобіля в`їхав автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який рухався зі сторони 4-ї Станції Великого Фонтану в напрямку 6-ї Станції Великого Фонтану.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 вона їхала на 5 станції Фонтанської дороги на зелений сигнал світлофору, мала намір їхати по колу на розворот, не помітила автомобіль.

Таким чином, з пояснень водіїв є очевидним, що ОСОБА_1 мала інший напрямок руху, та з врахуванням пояснень обох водіїв, не виїжджала на смугу зустрічного руху, рухаючись по колу на перехресті де організовано круговий рух, оскільки це неможливо виходячи з фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Підтвердженням невідповідності викладеного в протоколі про виїзд ОСОБА_1 на смугу зустрічного руху є і схема дорожньо-транспортної пригоди, яка свідчить про місце зіткнення не на смузі зустрічного руху.

Крім того, відображення на схемі дорожньо-транспортної пригоди транспортних засобів після зіткнення в порівнянні з самим місцем зіткнення не находить логічного пояснення відображених наслідків, виходячи з обставин пригоди, пояснень водіїв та характеру їх пошкоджень.

При цьому кожен з водіїв послідовно вказував на те, що вони обидва рухалися на зелений сигнал світлофору, однак такі обставини при складанні протоколу не перевірені, хоча одночасний сигнал світлофору з об`єктивних причин на перехресті, де відбулося зіткнення, виходячи з напрямків руху водіїв, неможливий.

Отже, наявні у справі докази носять суперечливий характер, не узгоджуються між собою.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на орган, який склав протокол про адміністративне правопорушення, суд з власної ініціативи не вправі збирати докази, змінювати фабулу правопорушення та переглядає справу в межах правопорушення, яке інкримінується особі в протоколі.

Зважаючи на те, що в діях ОСОБА_1 не встановлено кваліфікуючих ознак порушення - при здійсненні повороту ліворуч виїзд на зустрічну смугу руху, підстав для притягнення її до відповідальності з таких підстав немає.

За наявності ознак іншого порушення Правил дорожнього руху обставини пригоди можуть бути предметом окремої перевірки органами поліції або доводами у інших провадженнях між сторонами.

Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1995 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У справах «Нечипорук і Ионкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Суд першої інстанції викладені обставини залишив поза увагою, дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак порушення п.10.5 ПДР, тому постанова суду не відповідає вимогам закону, підлягає скасуванню, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.124 КУпАП - закриттю на підставі п.1ст.247 КУпАП з мотивів та підстав викладених вище.

Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 05.07.2024 скасувати.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за порушення ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Є.С. Сєвєрова