Справа №443/1502/24
Провадження №3/443/701/24
ПОСТАНОВА

іменем України

10 жовтня 2024 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Стрийського РУП Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою с. Садки, Стрийський район, Львівська область, та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючої

за ч. 1 ст.184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ухилилась від виконання, передбачених ст.150 СК України, обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своїх малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке проявлялось у тому, що 13.08.2024 близько 11 год 00 хв та останні декілька днів малолітні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживали в с. Загурщина без нагляду матері ОСОБА_1 в будинку з антисанітарними умовами проживання. Своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності на виклик суду повторно не з`явилася, хоча про дату час і місце розгляду справи належним чином повідомлялася, про причини неявки суд не повідомила. При цьому остання належним чином повідомлялася про розгляд справи у суді, а саме за адресою, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №375584 від 13.08.2024 судом скеровувалась судова повістка про виклик до суду, однак конверт з рекомендованим повідомленням повернувся до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до практики Верховного Суду (постанова від 18 березня 2021 року по справі №443/3142/24, постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 у справі №800/547/17) є достатніми для того, щоб вважати повідомлення належним.

Тому у відповідності до ст. 268 КУпАП розгляд справи проведено без вказаної особи.

До вказаних висновків суд прийшов, зокрема виходячи з наступного.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 враховую, що остання була добре обізнана з фактом складення на неї протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП. Слід звернути увагу на той факт, що остання не заявляла жодних клопотань до суду про витребування доказів, виклик свідків і не висловлювала своїх міркувань щодо законності складення на неї протоколу.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також враховуючи закінчення строків притягнення особи до відповідальності, суд вважає, що слід вирішити справу у відсутності ОСОБА_1 та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та дослідивши долучені до нього матеріали, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного порушення виходячи з наступного.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП адміністративним правопорушенням є ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно ст. 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №375584 від 13.08.2024 з якого вбачається, що ОСОБА_1 ухилилась від виконання, передбачених ст.150 СК України, обов`язків щодо виховання своїх малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке проявлялось у тому, що 13.08.2024 близько 11 год 00 хв останні декілька днів проживали в с. Загурщина без нагляду матері ОСОБА_1 в будинку з антисанітарними умовами проживання, та коли приїхала мати ОСОБА_1 , діти відмовлялися з нею їхати, де ви подальшому дітей було відправлено в с. Бортники в родинний дім «Жива перлина», куди діти влаштовані за згоди матері. Своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП /а.с.4/;

- рапортом інспектора СЮП ВП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області капітана поліції Катрич М. від 13.08.2024, згідно якого при заповненні протоколу було допущено помилку в імені, однак звіривши дані з паспортом громадянина України НОМЕР_1 від 12.12.2011, виданим Жидачівським РВ ГУМВС України у Львівській області було встановлено, що замість « ОСОБА_4 », як було записано в адмінпротоколі, та вважати правильним ім`я « ОСОБА_4 » /а.с.5/;

- копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 13.02.2013, згідно якого батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_1 /а.с.8/;

- копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 від 10.06.2014, згідно якого батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_1 /а.с.9/;

- повідомленням на лінію 102, згідно якого 13.08.2024 о 10 год 16 хв за адресою: Жидачівський район, с. Загурщина, заявниця ОСОБА_1 повідомила, про те, що біля церкви стоїть синя машина таксі та там буде очікувати поліцію. Пояснила, що вона хоче забрати дітей у Бортники на навчання, але діти відмовляються їхати. На фоні чути що діти плачуть і їх хтось б`є. Заявниця чітко на питання не відповідала /а.с.10-11/;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 13.08.2024, згідно яких остання пояснила, що її малолітні діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були за її згодою влаштовані в с. Бортники родинний дім «Жива перлина», оскільки вони перебували у складних життєвих обставинах. Приблизно місяць тому вона забрала дітей на канікули в с. Жирова, де на даний час проживає з хлопцем. Однак діти не хочуть з нею проживати, остання не дає ради з їхнім вихованням, діти втікають з дому. Декілька днів назад діти втекли в с. Загурщину до будинку де колись проживали, оскільки там живе їхній батько ОСОБА_6 , однак він зараз служить в ЗСУ, а в будинку проживає дівчина Сніжана та діти знаходились з нею. 13.08.2024 ОСОБА_1 приїхала забрати своїх дітей, але вони відмовились їхати з останньою та почали втікати. Умови у будинку були дуже погані, дівчина Сніжана була п`яною. Пізніше працівники поліції відвезли дітей в с. Бортники в родинний дім «Жива перлина» /а.с.12/;

- фототаблицями, які підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №375584 від 13.08.2024 /а.с.13-14/.

Зазначені докази вважаю належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми. Доказів, які б спростовували вищевикладені обставини, судді не надано.

Таким чином, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, вважаю доведеним факт ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своїх малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому її дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 враховую характер вчиненого нею правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 184 КУпАП, яка доведена повністю, а тому відносно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП у виді штрафу. Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити, ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Р.Г. Равлінко