ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/846/24
Провадження №3/477/803/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року місто Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Саукова А. А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 2 статті 172-15 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, майор медичної служби ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини, перебуваючи на посаді начальника медичної служби військової частини, в у мовах особливого періоду на порушення вимог, ст. ст. 9, 11, 16, 82-84, 87 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 2 4 розділу І Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 280 від 15.09.2022 року, протягом періоду з 07.12.2023 р. по 24.01.2024 р. належний облік особового складу військової частини, які перебувають на лікуванні, не здійснював; не знав стан хворих, що лікуються в інших лікувально-профілактичних закладах, а саме: не знав про стан проходження військово-лікарської комісії матросів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яких направлено для проходження військово-лікарської комісії до іншого лікувально- профілактичного закладу ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте які проходження військово-лікарської комісії не завершили, натомість самовільно залишили військовий медичний заклад, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконання обов`язків військової служби, чим вчинив недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

13 травня 2024 року на адресу суду надійшла заява та письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що з протоколом не згоден, вину не визнає, просить закрити справу за відсутності складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що згідно наказу МОУ від 14.08.2008 року № 402 термін перебування військовослужбовців на ВЛК не визначений, а також згідно ст. 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України начальник військового закладу охорони здоров`я зобов`язаний за п`ять днів до виписки військовослужбовців повідомити про це командира військової частини, з якої вони прибули. У день виписки із військового закладу охорони здоров`я військовослужбовцям видаються відповідні документи і вони самостійно (якщо не прибув супроводжуючий із військової частини) направляються до військової частини, з якої прибули. Після повернення до військової частини і доповіді безпосередньому командирові (начальникові) військовослужбовці направляються до медичного пункту військової частини, де здають медичні документи; інші документи здаються сержантові із матеріального забезпечення (старшині) роти.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до наступного.

Згідно зі статтею 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення; поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 19 лютого 2024 року № ОДМ 180 вбачається, що майор медичної служби ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини, перебуваючи на посаді начальника медичної служби військової частини, в у мовах особливого періоду на порушення вимог, ст. ст. 9, 11, 16, 82-84, 87 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 2 4 розділу І Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 280 від 15.09.2022 року, протягом періоду з 07.12.2023 р. по 24.01.2024 р. належний облік особового складу військової частини, які перебувають на лікуванні, не здійснював; не знав стан хворих, що лікуються в інших лікувально-профілактичних закладах, а саме: не знав про стан проходження військово-лікарської комісії матросів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яких направлено для проходження військово-лікарської комісії до іншого лікувально- профілактичного закладу ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте які проходження військово-лікарської комісії не завершили, натомість самовільно залишили військовий медичний заклад, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до диспозиції ч.2 статті 172-15 КУпАП, передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

З об`єктивної сторони, правопорушення характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього.

Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою, службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків (через хворобу, у зв`язку з виконанням інших покладених на неї обов`язків внаслідок нетривалої роботи на посаді та за відсутності досвіду тощо), не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним.

З наведеного вбачається, що для встановлення факту недбалого ставлення до військової служби є необхідним встановити не тільки факт невиконання чи неналежного виконання військовослужбовцем певного обов`язку, але й те, що він мав місце саме внаслідок недбалості, тобто у зв`язку із тим, що особа за наявності реальної можливості виконання своїх обов`язків проявила до них байдужість та несумлінність.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991р. особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом в.о. Президента України від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року № 1126-VII «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» та ст.ст. 4, 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ від 21 жовтня 1993 року в Україні оголошено часткову мобілізацію, отже з того часу настав особливий період.

При цьому, Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року було затверджено «Указ Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», яким в період з 05:30 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався і триває на теперішній час.

Відповідно до ст. 11, 16, 17 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників).

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ст. ст. 82-84, 87 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, що ставиться у провину ОСОБА_1 , начальник медичної служби бригади зобов`язаний вести облік і складати звітність у встановленому порядку, щомісяця проводити з підрозділами і підпорядкованим складом бригади звірку облікових даних, в установлені терміни проводити перевірку підрозділів відповідно до своїх обов`язків із складанням відповідних актів; щотижня особисто контролювати проведення амбулаторного прийому хворих, а також проводити обхід хворих у медичній роті та медичних пунктах батальйонів, контролювати якість надання їм медичної допомоги та лікування, знати стан хворих, що лікуються в медичних пунктах, медичній роті та інших лікувально-профілактичних закладах.

Разом з тим, відповідно до ст. ст. 261, 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про прибуття військовослужбовців, яких направлено до військового закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування, начальник військового закладу охорони здоров`я зобов`язаний у той самий день повідомити командира військової частини, з якої вони прибули.

Начальник військового закладу охорони здоров`я зобов`язаний за п`ять днів до виписки військовослужбовців повідомити про це командира військової частини, з якої вони прибули. У день виписки із військового закладу охорони здоров`я військовослужбовцям видаються відповідні документи і вони самостійно (якщо не прибув супроводжуючий із військової частини) направляються до військової частини, з якої прибули. Після повернення до військової частини і доповіді безпосередньому командирові (начальникові) військовослужбовці направляються до медичного пункту військової частини, де здають медичні документи; інші документи здаються сержантові із матеріального забезпечення (старшині) роти.

В особливий період медичні та інші документи направляються у електронному вигляді до військової частини закладом охорони здоров`я або територіальним центром комплектування та соціальної підтримки. У разі неможливості направлення таких документів у електронному вигляді обов`язок по направленню документів у паперовому вигляді покладається на заклад охорони здоров`я або територіальний центр комплектування та соціальної підтримки. Порядок направлення медичних та інших документів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 22 Розділу ХІІ Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 280 від 15.09.2022 року порядок здійснення в особливий період обміну медичними та іншими документами військовослужбовців у електронній формі (у разі відсутності технічної можливості або, якщо передбачено надання тільки оригіналів паперових документів, також у паперовій формі) між закладами охорони здоров`я державної та комунальної власності, в яких військовослужбовці перебували (перебувають) на лікуванні, військовими частинами, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Всупереч положенням статті 251 КУпАП органом, що склав протокол адміністративне правопорушення, належних доказів правопорушення до суду не надано.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів адміністративної справи встановлено, що відповідно до наказів № 319 від 07.12.2023року, № 319 від 07.12.2023року, № 08 від 08.01.2024 року вважаються такими, що вибули у шпиталь вважаються матрос ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 із зняттям останніх з котлового забезпечення. З письмових пояснень ОСОБА_1 , наявних в матеріалах справи, слідує, що зазначені військовослужбовці направлені для проходження військово-лікарської комісії та ОСОБА_1 направлялись запити на початку січня та 20 січня 2024 року щодо стану проходження зазначеними військовослужбовцями військово-лікарської комісії.

Про наявність таких запитів свідчать довідки гарнізонної військово-лікарської комісії, датовані 24 січня 2024року та 10 січня 2024 року, в яких зазначено, що ОСОБА_5 прибув для проходження ВЛК на базі 61 ВМГ (Снігурівської МЛ) 10.12.2023 р., з`являвся 11.12.2023 р. та 13.12.2023 р., але проходження медичного огляду спеціалістами ВЛК не завершив. З 13.12.2023 р. на базі 61 ВМГ не з`являвся; ОСОБА_4 прибув для проходження ВЛК на базі 61 ВМГ (Снігурівської МЛ) 08.12.2023 р., але проходження медичного огляду спеціалістами ВЛК не завершив. З 08.12.2023 р. на базі 61 ВМГ не з`являвся; ОСОБА_3 прибув для проходження ВЛК на базі 61 ВМГ (Снігурівської МЛ) 09.01.2024 р., виконав РГ ОГК, 12.01.2024 здав аналізи крові, сечі, але проходження медичного огляду спеціалістами ВЛК не завершив. З 12.01.2024 р. на базі 61 ВМГ не з`являвся.

Отже, ОСОБА_1 застосовувались заходи щодо обізнаності стану проходження військовослужбовцями військово-лікарської комісії, враховуючи місячний термін їх відсутності у військові частині.

Разом з тим, наказом МОУ від 14.08.2008 року № 402 а також Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України - термін перебування військовослужбовців на ВЛК не визначений. Не зазначено таких термінів і у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Отже, сам по собі протокол не може бути доказом вчинення правопорушення, оскільки він містить опис обставин, які особа уповноважена складати протокол вважає встановленими на час його складення. Вказаний протокол може підтверджувати вину порушника лише в сукупності з іншими матеріалами справи, перелік який визначено у статті 251 КУпАП.

Таким чином суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-15 КУпАП, а саме: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Внаслідок зазначеного, на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 247, 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-15 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, через відсутність події і складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. А. Саукова