КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №359/7939/23
Провадження № 33/824/2718/2024
Суддя І інстанції - Кабанячий Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року суддя Київського апеляційного суду

Немировська О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за участю ОСОБА_1 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2023 року про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, стягнуто судовий збір на користь держави.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 07 вересня 2023 року о 15:00 год., у Київській обл., м. Бориспіль, автомобільна дорога М-03 Київ-Харків км 35+000 надавав послуги з перевезення пасажирів на транспортному засобі «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , за нерегулярним маршрутом Дніпро-Київ без договору на перевезення, без необхідних документів та без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, чим порушив ст.7, 20 Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та ст. 39 Закон України «Про автомобільне транспортування», відповідальність за яке передбачена ч. 1ст. 164 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, а судове рішення прийняте з істотним порушенням норм матеріального та процесуального права.

При зверненні до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду, посилаючись на те, що він ознайомився оскаржуваною постановою 17 квітня 2024 року після надходження повідомлення про відкриття виконавчого провадження про стягнення заборгованості за несплату штрафу. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Причини пропуску строку оскарження судового рішення є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Оскільки апелянтом було пропущено строк на апеляційне оскарження постанови з поважних причин, він підлягає поновленню.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до чч. 4-6 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду. Апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дня до початку судового розгляду.

Відповідно до чч. 4-7 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

У відповідності до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. До основних засад правосуддя відноситься змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як видно з матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 07 серпня 2023 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА №317257, відповідно до якого він 07 серпня 2023 об 15:00 год у Київській обл., м. Бориспіль, автомобільна дорога М-03 Київ-Харків км 35+000 надавав послуги з перевезення пасажирів на транспортному засобі «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 , за нерегулярним маршрутом Дніпро-Київ без договору на перевезення, без необхідних документів та без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, чим порушив ст. 7, 20 Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та ст. 39 Закон України «Про автомобільне транспортування», відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В матеріалах справи міститься: протокол про адміністративне правопорушення серії АА №317257, Рапорт капітана поліції ОСОБА_2 , відеозапис з бодікамери № 475241.

Диспозицією ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах справи.

Статтею 1 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягає такий вид господарської діяльності, як перевезення пасажирів.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він перевозив пасажирів з міста Дніпра до міста Києва на прохання знайомого ОСОБА_3 , який є фізичною особою - підприємцем та має ліцензію на перевезення пасажирів є неспроможними, оскільки не підтверджуються належними та допустимими доказами. В засіданні апелянт наголосив на тому, що мав всі необхідні документи для здійснення перевезення пасажирів. Разом з тим, матеріали справи не містять підтвердження вказаних обставин, а також ОСОБА_1 наголосив, що відмовився надавати ліцензію на перевезення пасажирів на вимогу поліцейських.

Стаття 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначає перелік документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, а саме: для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про автомобільний транспорт» водій автобуса зобов`язаний: виконувати правила надання послуг пасажирського автомобільного транспорту загального користування і технічної експлуатації автобуса; мати з собою і пред`являти для перевірки уповноваженим посадовим особам документи, передбачені законодавством; дотримуватися визначеного маршруту та розкладу руху автобуса; приймати, розміщати та видавати багаж пасажирам на зупинках, передбачених розкладом руху; стежити за виконанням пасажирами своїх обов`язків та безпечним розміщенням ними багажу і ручної поклажі в автобусі; оголошувати назви зупинок і час стоянки на них; здійснювати висадку пасажирів у відведеному для цього місці в разі заправлення автобуса паливом під час виконання перевезень; вживати необхідних заходів для безпеки пасажирів у разі виникнення перешкод для руху на маршруті (туман, ожеледь тощо), які не дають змоги продовжити поїздку, а також у разі вимушеної зупинки автомобільного транспортного засобу на залізничному переїзді; зупиняти автобус за сигналом контролера, виконувати його вказівки та сприяти у здійсненні контролю.

Таким чином, доводи апелянта щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, є безпідставними.

Сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

При цьому суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, матеріали справи не містять.

При розгляді даної справи суддя районного суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Висновок судді місцевого суду відповідає фактичним обставинам справи, та не спростовується доводами апеляційної скарги. За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно апелянта немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2023 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Немировська О.В.