ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Сергієнко Г.Л., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає: АДРЕСА_1 ,

за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ААД, №324699, від 31.05.2024 року відносно ОСОБА_1 , згідно з яким останній 31.05.2024 року, о 15 год. 00 хв., в м.Києві, перехрестя вул. О.Тихого та пров. Ковальський, керуючи автомобілем Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не дав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, у результаті чого сталось зіткнення з автомобілем Peugeot 301, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим було порушено вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД, №324699, від 31.05.2024 року та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Панкова Д.В., іншого учасника ДТП - водія ОСОБА_2 , оглянувши надані фотоматеріали, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п.16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД, №324699, від 31.05.2024 року відносно ОСОБА_1 , згідно з яким останній 31.05.2024 року, о 15 год. 00 хв., в м.Києві, перехрестя вул. О.Тихого та пров. Ковальський, керуючи автомобілем Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не дав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, у результаті чого сталось зіткнення з автомобілем Peugeot 301, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим було порушено вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , його захисник Панков Д.В. просили закрити провадження у справі через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування зазначили, що ОСОБА_1 було здійснено звернення до судового експерта з метою проведення інженерно-транспортного дослідження по справі про адміністративне правопорушення з метою з`ясування питань, чи винна особа, що притягається до адміністративної відповідальності, в ДТП від 31.05.2024 року та чи порушувала вона правила дорожнього руху, а також інших питань, пов`язаних з причинами ДТП. За результатами звернення до судового експерта Давидовича О.О. останнім було складено висновок експерта за результатами інженерно-транспортного дослідження по справі про адміністративне правопорушення №37 від 09.07.2024 року (надалі - висновок судового експерта), згідно до висновків якого (відповідь на питання №9): «причинами ДТП, з технічної точки зору, є факт невідповідності встановлення дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» згідно вимогам пункту 8.2.1 ПДР України та виїзду автомобіля «Peugeot 301» під керуванням водія ОСОБА_2 на смугу руху автомобіля марки «Renault Master» під керуванням водія ОСОБА_1 на такій віддалі до останнього, яка була недостатньою для уникнення зіткнення». Тобто, під час дослідження фактичних обставин ДТП було відповідно встановлено дійсні причини ДТП від 31.05.2024 року за справою, та, як видно з відповіді на питання №9 з висновку судового експерта вони взагалі не знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з діями водія ОСОБА_1 , тобто особи що притягається до відповідальності за цією справою, а, відповідно, й припущення співробітників поліції, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №324699 від 31.05.2024 року (надалі - протокол) щодо винуватості водія ОСОБА_1 в даній ДТП не підтверджуються жодними належними доказами. По-друге, згідно з протоколом водію ОСОБА_1 інкримінується порушення п.16.11. ПДР України, а саме порушення черговості проїзду перехрестя нерівнозначних доріг. Однак, така кваліфікація дій водія ОСОБА_1 з боку співробітників поліції є невірно кваліфікованою з наступних підстав: Так, згідно до відповіді на питання №1 висновку судового експерта: «Встановлений дорожній знак 2.1. «Дати дорогу» на перехресті вулиці Олекси Тихого та провулка Ковальського у м. Києві, де 31.05.2024 року відбулась ДТП, не відповідає вимогам п.8.2.1. ПДР України, стандартів та нормативних документів, оскільки на даному перехресті не забезпечена візуальна орієнтація учасників дорожнього руху, тому як дорожній знак 2.1. «Дати дорогу», закритий від водіїв зеленими насадженнями, а також відсутні інші дорожні знаки пріоритету та дорожня горизонтальна розмітка». В свою чергу, відповідно до відповіді на питання №4 висновку судового експерта: «З технічної точки зору, поставлене питання: «Чи відповідали дії водія автомобіля марки «Renault Master» ( реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 вимогам п.16.11. ПДР України?», не є коректним, оскільки відповідно проведеному вище дослідженню, за відсутністю по напрямку руху автомобіля «Renault Master» належної видимості дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» Розділу 33 ПДР, водій ОСОБА_1 мав розуміти, що він наближається до рівнозначного перехрестя і відповідно до вимог п.1.4. ПДР України мав розраховувати, що інші водії, а в даному випадку водій автомобіля «Peugeot 301» ОСОБА_2 , з яким сталося зіткнення, знає, та виконує вимоги Правил дорожнього руху України, тобто надає першочерговий проїзд автомобілю «Renault Master», оскільки останній мав би відповідно до п.16.12. ПДР бути для ОСОБА_2 перешкодою справа». Тобто, згідно до вищенаведених висновків, зазначених експертом в відповідях №1 та №4 висновку судового експерта кваліфікувати дії водія ОСОБА_1 , як порушення п.16.11. ПДР України є некоректним або навіть неправомірним, оскільки за умов, які склалися, водій ОСОБА_1 не мав керуватися п.16.11. ПДР України, перетинаючи перехрестя зазначених вище вулиць, оскільки вони для нього були рівнозначними, а це п.16.12. ПДР України, який повністю ним дотриманий. Вищенаведені обставини щодо необхідності кваліфікації дій водія ОСОБА_1 саме за п.16.12. ПДР України та відповідні аргументи з цього приводу зазначені у відповіді №3 висновку судового експерта. Таким чином, співробітниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №324699 від 31.05.2024 року було неправильно кваліфіковані дії водія ОСОБА_1 як порушення п.16.11. ПДР України, що повністю підтверджено дослідженнями, викладеними у висновку судового експерта. Вчетверте, згідно до висновків, викладених у відповідях №7 та №8 висновку судового експерта, водій автомобіля «Renault Master» ОСОБА_1 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Peugeot 301» під керуванням водія ОСОБА_2 шляхом своєчасного застосування гальмування, а відповідно й немає підстав стверджувати, що дії водія не відповідали вимогам п.п. 1.10 (в частині терміну «небезпека для руху»); 2.3. (підпункту «б») та 12.3. ПДР України. Тобто, між діями водія ОСОБА_1 і дорожньо-транспортною пригодою, що сталась 31.05.2024 року, не має причинно-наслідкових зв`язків. Вп`яте, згідно до висновків, викладених у відповідях №5 та №6 висновку судового експерта, дії водія автомобіля «Peugeot 301» ОСОБА_2 , який не дав дорогу автомобілю «Renault Master», що наближався до перехрестя праворуч, не відповідали вимогам п.п.1.5; 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху»); 2.3. (підпунктів «б» та «д»); 16.12 ПДР України, при цьому причин технічного характеру, які б не дали змоги виконати ці вимоги не вбачається. Тобто, між діями водія ОСОБА_2 і дорожньо-транспортною пригодою, що сталась 31.05.2024 року, є прямі причинно-наслідкові зв`язки. Таким чином, ОСОБА_1 та його захисник Панков Д.В. вважають, що відповідними та належними доказами в матеріалах справи повністю спростовується вина водія ОСОБА_1 в порушені п.16.11. Правил дорожнього руху України та скоєні правопорушення за ст.124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що рухався головною дорогою, на перехресті почав пригальмовувати, оскільки побачив, що справа на швидкості по другорядній дорозі рухався бус, та водій бусу не уступив йому дорогу і в`їхав йому в передню праву частину. При цьому також додав, що в день ДТП знака пріоритету «Головна дорога» встановлено не було.

Судом були також оглянуті надані фотоматеріали, які спростовують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД, №324699, від 31.05.2024 року.

На підставі вищенаведеного, суд доходить висновку, що встановлені під час судового розгляду обставини спростовують твердження, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД, №324699, від 31.05.2024 року.

Таким чином, в наданих суду матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, передбачені ст. 251 КУпАП, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

На підставі вищенаведеного суд доходить висновку, що в справі відсутні докази поза розумним сумнівом щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З урахуванням дослідженого протоколу, пояснень учасників ДТП, характеру ушкоджень, суд доходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно з положеннями п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись стст. 9, 33-35, 124, 247, 251, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.124 КУпАП, - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва.

Суддя Сергієнко Г.Л.