Пр.№3/756/4835/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2024 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Майбоженко А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ст.124, 122-4, Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

07 серпня 2024 року близько 09 год. 15 хв., водій ОСОБА_1 на вул. Кондратюка, 3, в місті Києві, керуючи транспортним засобом «Audi» д.н.з. НОМЕР_2 під час руху заднім ходом не переконалася в безпеці руху, не звернулася за допомогою до інших осіб, внаслідок чого здійснила зіткнення з транспортними засобами «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_3 внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, після цього залишила місце ДТП.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.10.9, 2.10а Правил Дорожнього руху України.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Бродська К.О. звернулася до суду із клопотаннями про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, у зв`язку із малозначністю правопорушення, та про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення щодо ДТП визнала, зазначила, що того дня, 07.08.2024 приблизно о 09:10 вона керуючи автомобілем AUDI д.н.з. НОМЕР_2 , заїжджала на паркувальний майданчик, розташований на вул. Юрія Кондратюка, 3, після початку руху побачила, що назустріч їй рухається автомобіль Honda д.н.з. НОМЕР_4 , оскільки полоса руху автомобілів по паркувальному майданчику, фактично не передбачає двосторонній рух, ОСОБА_1 було прийнято рішення надати перевагу в русі зустрічному автомобілю, та під час руху заднім ходом, вона здійснила зіткнення з припаркованим транспортним засобом «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_3 , який зазнав незначних механічних пошкоджень, а саме невеликі подряпини на передньому бампері з правого боку та вийшовший з кріплень бампер.

Після цього, ОСОБА_1 припаркувавши свій автомобіль, знайшла охоронця паркувального майданчику, в якого дізналася номер телефону та зателефонувала власнику пошкодженого нею транспортного засобу ОСОБА_2 . Після години очікування, він вийшов на місце ДТП, ним був оглянутий його автомобіль, та між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було досягнуто домовленості про те, що після встановлення на СТО вартості відновлення завданих збитків, вона відшкодує ці збитки. Пізніше, ОСОБА_2 за допомогою месенджера «Вайбер» надіслав повідомлення, що про те, що від неї нічого не потрібно, усі питання він вирішить із власною страховою компанією.

Того ж дня, від ОСОБА_2 вона дізналася, що власником автомобіля «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_3 є дружина ОСОБА_2 , якою було здійснено виклик поліції. Незважаючи на те, що у власників пошкодженого транспортного засобу був наявний її номер телефону, ОСОБА_1 про виклик поліції за для належного оформлення ДТП не повідомили.

22.08.2024 ОСОБА_1 за першим викликом одразу для надання пояснень прибула до Управління Патрульної поліції у м. Києві, де старшим інспектором були складені протоколи про адміністративні правопорушеня.

Наголошувала, що поїхала з місця ДТП, тільки після того, як все узгодила із власником пошкодженого автомобіля, а не задля уникнення відповідальності, мала намір відшкодувати завдані збитки, постійно була на зв`язку, чому були викликані працівники поліції, а її про це не було повідомлено, їй не відомі.

Просила суд, звільнити її від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, у зв`язку із малозначністю правопорушення, а провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис, судом встановлено наступне.

Свою винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП ОСОБА_1 не оспорювала, її вина підтверджується зібраними у справі доказами, схемою місця ДТП.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ст.122-4 КУпАП настає у випадку залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні та передбачає покарання у вигляді накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Матеріали справи не містять доказів того,що ОСОБА_1 залишила місце ДТП, з наміром уникнути відповідальності за саму ДТП.

Частинами 1 - 3 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, і однією із таких презумпцій є закріплена в ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, відповідно до якої особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Тобто, особа не зобов`язана доказувати свою невинуватість і її поведінка вважатиметься правомірно, доки не буде доказано зворотне.

У Рекомендації № R (91) 1 Комітета Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції», одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративного органу.

Вказане правило є нічим іншим, як складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою невинуватість.

Відповідно до положень ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

За відсутності доказів щодо умислу ОСОБА_1 у залишенні місця ДТП, всі сумніви в даному випадку суд, у відповідності до ст.62 Конституції України, трактує на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений 122-4 КУпАП, що згідно п.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Враховуючи характер та наслідки вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та її майновий стан, відношення особи до вчиненого, ступінь вини, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, керуючись ст.33,34,35,40-1,122-4, 124,247,283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, піддавши його адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А. М. Майбоженко