Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Ольховського М.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 жовтня 2024 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, застосувавши адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 27.07.2024 року о 21:27, в м. Луцьку по вул. Володимирська, 91-В, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом PEUGEOT 407, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість; розширені зіниці очей, які не реагують на світло; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі в лікаря-нарколога ОСОБА_1 , всупереч вимогам п.2.5 ПДР, відмовився.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді необґрунтованою. Посилається на те, що відсутній безперервний відеозапис. Вказує на те, що ніколи не вживав наркотичних засобів, а блідність у нього природня та зіниці реагували на світло. Зазначає на те, що у поліцейських не було підстав для огляду на стан наркотичного сп`яніння та він не відмовлявся від даного огляду. Крім того, вказує, що згідно висновку КП «Волинська обласна психіатрична лікарня» №513 від 28.07.2024 у нього поведінка адекватна, шкіряні покриви звичайно забарвлення та наркотичного сп`яніння не виявлено, проміле алкоголю в крові 0,00‰. Просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримували апеляційну скаргу і просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з приписів ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена наявними у справі доказами, які ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вимогами ч.2 ст.266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 104827 від 27.07.2024, складеним інспектором взводу № 1 роти № 4 БУПП у Волинській області ДПП Маркевичем Я.Р. відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1); довідкою УПП у Волинській області ДПП від 29.07.2024 з якої слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 09.08.2023 (а.с.3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції від 27.07.2024 з якого слідує, що у ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість; розширені зіниці очей, які не реагують на світло; поведінка, що не відповідає обстановці. Відомості щодо проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння у КП «ВОПЛ м. Луцька» відсутні (а.с.4); постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2696939 від 27.07.2024, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с.5). Вказана постанова є чинною та як слідує із інформації з веб-порталу «Судова влада України» ОСОБА_1 на час ухвалення даної постанови не оскаржувалася; рапортом інспектора взводу № 1 роти № 4 БУПП у Волинській області ДПП лейтенанта поліції Маркевича Я.Р. від 27.07.2024 зі змісту якого слідує, що причиною зупинки транспортного засобу PEUGEOT 407, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 стало порушення останнім вимог ПДР (а.с.6); відеозаписами із нагрудної боді-камери поліцейського на яких зафіксовано таке. Після зупинки транспортного засобу PEUGEOT 407, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , останньому було роз`яснено причини такої. В ході спілкування з водієм працівниками поліції встановлено наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, про що його було повідомлено. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 запропоновано пройти у встановленому законодавством порядку огляд на предмет перебування в стані наркотичного сп`яніння. Водій першочергово погодився проїхати до КП «ВОПЛ м. Луцька», проте згодом почав висувати вимоги, за умови задоволення яких він проїхав би у медичний заклад. Надалі, ОСОБА_1 продовжував наполягати на проходження ним огляду на стан наркотичного сп`яніння «під умовою», а через певний час оспорював наявність у нього ознак такого сп`яніння та сперечався з поліцейським. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення вимог п. 2.5 ПДР (а.с.7), а також іншими матеріалами справи.

Не заслуговують на увагу доводи захисника про те, що ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду, чим не порушив п.2.5 ПДР, оскільки вони є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах доказами, і розцінюються судом як намагання правопорушника уникнути адміністративної відповідальності.

Як вбачається з відеозаписів, які містяться в матеріалах справи, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за те, що він проїхав на заборонений (червоний) сигнал світлофору, в ході спілкування із водієм поліцейським було виявлено у нього ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка що не відповідає обстановці, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд для виявлення стану сп`яніння у медичному закладі. ОСОБА_1 першочергово погодився проїхати до КП «ВОПЛ м. Луцька», проте згодом на протязі тривалого часу почав висувати вимоги, за умови задоволення яких він проїхав би у медичний заклад, казав, що без жінки нікуди не поїде, складайте протокол про відмову. Продовжував наполягати на проходження ним огляду на стан наркотичного сп`яніння «під умовою», а через певний час оспорював наявність у нього ознак такого сп`яніння та сперечався з поліцейським. Поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що буде складати адміністративні матеріали щодо нього, оскільки такі дії розцінює, як відмову пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння (а.с.7).

Тобто, своєю поведінкою ОСОБА_1 фактично ухилявся від проходження огляду та такі його дії вірно кваліфіковані працівниками поліції як порушення вимог п.2.5 ПДР, тобто відмови від у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду, не заслуговують на увагу так як спростовуються змістом відеозапису з бодікамери поліцейського.

Більше того, п.2.5 ПДР зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що у даному випадку ОСОБА_1 відмовився виконувати, у зв`язку з чим і був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Наявність в матеріалах справи фрагментів відеозаписів та інших доказів, які узгоджується між собою є достатньою доказовою базою для належної фіксації скоєння порушення п.2.5 ПДР, а тому є допустимими і належними доказами.

Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Наданий відеозапис повністю відображає подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що йому працівники поліції безпідставно пред`явили вимогу пройти огляд на стан сп`яніння. Оскілки, у водія ОСОБА_1 були явно виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, працівники поліції мали право запропонувати йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд для визначення стану сп`яніння. Це підтверджується і відеозаписом події з нагрудних камер працівників поліції (а.с.7).

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не вживав наркотичних засобів не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.2.5 ПДР, а саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а не за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Посилання ОСОБА_1 про те, що відеозапис не є безперервним є безпідставними, оскільки відеозапис є чітким, зрозумілим, містить інформацію щодо поведінки ОСОБА_1 та його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що згідно консультаційного висновку спеціаліста №513 (а.с.30), ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння, то апеляційний суд вважає такі твердження безпідставними з огляду на таке.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 27 липня 2024 року у провину ОСОБА_1 ставиться відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (а.с.1), а не керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Інші доводи апеляційної скарги не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки не спростовують зазначеної вище сукупності доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину, та не можуть бути безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у даній справі.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у вчиненому правопорушенні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фотозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Апеляційним судом у повному обсязі проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи.

На підставі наведених доказів слід дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 жовтня 2024 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.П. Денісов