Справа № 351/1798/24
Номер провадження №3/351/795/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Снятин

Суддя Снятинського районного суду Івано-Франківської області Посохов І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Снятинського районного суду Івано-Франківської області з Відділення поліції № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області надійшли протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 123645 від 05.09.2024 та серії ВАД № 250213 від 05.09.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_1 .

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 123645 від 05.09.2024 стосовно ОСОБА_1 складений за те, що 05.09.2024 о 19:58 год. ОСОБА_1 в с. Попельники по вул. Стуса, керуючи автомобілем марки «CHEVROLET AVEO», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. На вимогу поліцейського продути алкотестер «Алкофор 507», проїхати на медичне освідчення у медичний заклад категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 250213 від 05.09.2024 стосовно ОСОБА_1 складений за те, що 05.09.2024 року близько 17:00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в с. Попельники по вул. В. Стуса, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив суперечку із дочкою ОСОБА_2 , під час якої голосно кричав та обзивав її нецензурними словами.

Постановою Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 26.09.2024 справу про адміністративне правопорушення № 351/1897/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення № 351/1798/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єднано в одне провадження.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

У судове засідання представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Петричка О.Є. не з`явився, подав до суду письмові заперечення на протокол, в яких просив закрити провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення та розглянути справу без його участі та без участі ОСОБА_1 . Зазначив, що підстав для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 не було, як і самої зупинки т/з поліцейськими. ОСОБА_1 заїхав до себе на подвір`я і зупинився, після чого почалась розмова з представниками поліції. Також в матеріалах справи наявний відеозапис, який переривається, проте безперервна відеофіксація є важливим елементом доказової бази для підтвердження правомірності дій працівників поліції. ОСОБА_1 не відмовлявся від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці. Працівники поліції не пропонували йому пройти освідчення за допомогою алкотестера «Драгер» на місці події, а одразу зобов`язували його пройти огляд в закладі охорони здоров`я.

Крім того, ОСОБА_1 не було належним чином забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе, що є істотними процесуальними порушеннями конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України), також не роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності і є безумовною підставою для закриття провадження у справі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діяннях винної особи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП докази оцінюються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що відповідальність за вчинення вказаного правопорушення настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії серії ЕПР1 № 123645 від 05.09.2024 він складений стосовно ОСОБА_1 за те, що 05.09.2024 о 19:58 год. ОСОБА_1 в с. Попельники по вул. Стуса, керуючи автомобілем марки «CHEVROLET AVEO», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. На вимогу поліцейського продути алкотестер «Алкофор 507», проїхати на медичне освідчення у медичний заклад категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР .

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 250213 від 05.09.2024 він складений стосовно ОСОБА_1 за те, що 05.09.2024 року близько 17:00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в с. Попельники по вул. В. Стуса, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив суперечку із дочкою ОСОБА_2 , під час якої голосно кричав та обзивав її нецензурними словами.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Володимир Поліщук та Світлана Поліщук проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Так, з матеріалів справи вбачається, що доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 123645 від 05.09.2024; протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 250213 від 05.09.2024; направлення на огляд водія в заклад охорони здоров`я для встановлення стану сп`яніння від 05.09.2024, з якого вбачається, що у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Огляд не проводився; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводився у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук; рапорт помічника чергового ВП № 1 Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Якубенко Г.Я.; заява ОСОБА_2 ; письмові пояснення ОСОБА_2 ; рапорт інспектор Гриджука М.

Надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, складеному стосовно ОСОБА_1 та іншим письмовим доказам, наявним у матеріалах справи, суд звертає увагу на наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

Суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , який, на думку працівників поліції, перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння, підтверджується матеріалами відеозапису долученими до протоколу про адміністративне правопорушення - відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцією про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженою наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року № 100, який був досліджений у судовому засіданні, який містить фіксацію обставин виявлення 05.09.2024 працівниками поліції адміністративного правопорушення.

Однак, суд не приймає в якості належного та допустимого доказу наданий відеозапис фіксації правопорушення, оскільки він переривається більше ніж на 1 годину та не відповідає вимогам безперервності.

Перевіркою матеріалів провадження судом встановлені також і інші порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, суд звертає увагу на те, що наявні матеріали не містять даних щодо підтвердження законності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , оскільки з відеозапису, доданого до протоколу, вбачається, що ОСОБА_1 заїхав до себе на подвір`я і зупинився, після чого почалась розмова з представниками поліції.

Отже, суд наголошує, що до протоколу не додано належних доказів того, що транспортний засіб було зупинено працівниками поліції у відповідності до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», а відповідно до частини 3 цієї статті поліцейський поінформував водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, у зв`язку з чим усі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а усі складені процесуальні документи стосовно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, судом вбачається, що відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, матеріали справи містять доказів роз`яснення ОСОБА_1 прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 268 КУпАП, та прав, передбачених ст. 63 Конституції України.

На думку суду, вказана обставина є суттєвим порушенням її права на захист та права не свідчити проти себе, а відповідно є таким порушенням, наявність якого дає підстави суду стверджувати про недотримання працівниками поліції процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також позбавлення ОСОБА_1 можливості реалізувати свої фундаментальні права, передбачені законом.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Отже, лише при наявності у особи, яка керувала транспортним засобом, ознак сп`яніння або перебування цієї особи в стані сп`яніння, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, законність зупинки транспортного засобу, виявлення працівниками поліції адміністративного правопорушення, проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі та складання щодо особи протоколу про адміністративне правопорушення мають відповідати вимогам законів та інструкцій, якими регламентовані відповідні процедури.

Наведені вище факти та виявлені судом порушення, у відповідності до статті 62 Конституції України, повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Ретельно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дані про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, встановлена у судовому засіданні та підтверджена матеріалами наявними у справі, дії ОСОБА_1 кваліфіковані правильно, а в його діях містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, яке полягало в умисному вчиненні дій психологічного впливу, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій-шостій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 надійшла до Снятинського районного суду Івано-Франківської області 25.09.2024.

Адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 05.09.2024.

Таким чином, строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності має відраховуватись від 05.09.2024 і спливає 04.12.2024.

Справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 неодноразово призначалась до розгляду, проте розглянута по суті лише 17.12.2024.

Отже, на момент розгляду справи судом тримісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності закінчився, у зв`язку з чим провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст. 1, 7-9, 38, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, 251, 252, 277, 278, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Снятинський районний суд.

Суддя Іван ПОСОХОВ