ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/8371/24 Головуючий в 1 інст. Звєздова Н.С..
Провадження №33/807/962/24 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Швайковського А.А., представника потерпілої ОСОБА_2 адвоката Шутака Ю.В., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Швайковського А.А. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює водієм АТ «Запоріжгаз», проживаючого (згідно протоколу) за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 5 серпня 2024 року о 09.00 годині в м. Запоріжжі по вул. Ігоря Сікорського, біля буд. 244, водій транспортного засобу Renault Sandero, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 при зміні напрямку руху, а саме перед розворотом ліворуч, не переконався в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ Daewoo, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , яка рухалась у попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки, травмованих немає. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 адвокат Швайковський А.А. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, прийнятою із порушеннями матеріального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону, за таких умов постанова підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх доводів вказав, що незважаючи на заперечення ОСОБА_1 , його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 124 КУпАП. При цьому суд не перевірив, чи є ознаки правопорушення в його діях, в чому полягає порушення вимог ПДР, а за їх відсутності і відсутній склад інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Вважає висновки суду про те, що винуватість ОСОБА_1 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , письмовими поясненнями ОСОБА_1 та фото таблицею пошкодження транспортних засобів не узгоджуються з матеріалами справи та нормами матеріального права.

Наведене пояснив тим, що дійсно 5 серпня 2024 року о 08 год. 55 хв. в м.Запоріжжі від цеху № 2 AT «ЗАПОРІЖГАЗ», що розташований на вул. Цитрусовій, службовий автомобіль AT «ЗАПОРІЖГАЗ» Renault Sandero, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 разом зі слюсарями ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на виконання денного завдання рухалися на адресу: м.Запоріжжя, вул. Ігоря Сікорського, буд. 244. Всі маневри ОСОБА_1 здійснював обдумано та розсудливо, тому що усвідомлює, до яких наслідків для його життя та здоров`я може призвести участь у ДТП. За більш, ніж 45 років водійського стажу він не здійснив жодної дорожньо-транспортної пригоди. При наближенні до адреси: м. Запоріжжя, вул. Ігоря Сікорського, буд. 244, ОСОБА_1 впевнився, що поворот вліво буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки зустрічним транспортним засобам та немає перешкод, а саме поглянувши в дзеркало заднього виду та увімкнувшись лівий покажчик повороту, став о 08:59:54 год. знижувати швидкість 66 км/год, яка о 09:00:13 год. становила 21 км/год, о 09:00:23 становила 25 км/год. Та вже безпосередньо перед зазначеною адресою, виконуючи маневр повороту вліво, при цьому було завчасно увімкнено лівий покажчик повороту, о 09:00:28 год. на швидкості 13 км/год водій ОСОБА_1 , коли транспортний засіб знаходився вже на зустрічній полосі руху, відчув удар в задню ліву частину службового автомобіля Renault Sandero, д.н.з. НОМЕР_2 від зіткнення, внаслідок чого автомобіль під його керуванням розвернуло у зворотній бік руху. Коли ОСОБА_1 вийшов з машини то побачив, що автомобіль марки ЗАЗ-DAEWOO, д.н.з. НОМЕР_3 , що рухався позаду в попутному напрямку, не врахував дорожню обстановку та безпечну швидкість руху, в порушення вимог п.п. 12.1., 12.3., 13.3. ПДР України та скоїв наїзд на його автомобіль, що рухався попереду. Передбачити, що водій автомобіля ЗАЗ-DAEWOO, д.н.з. НОМЕР_3 не буде дотримуватись вимог пунктів 10.1., 12.1., 12.3., 13.3. ПДР України, а саме не переконається, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та не надасть дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього, ОСОБА_1 не міг.

Вважає, що суддя суду першої інстанції допустився припущення, що нібито водій автомобіля Renault Sandero, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 , перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. При цьому, не навівши чи пославшись на будь-які належні та допустимі докази чи норми ПДР України, зокрема, як то не зайняв крайнє положення на проїзній частині перед поворотом ліворуч або при виконанні цього маневру не з крайнього лівого положення на проїзній частині (п. 10.4. ПДР); чи в чому полягали порушення Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 , а обмежився загальним цитуванням норм ПДР України.

Стверджує, що суд першої інстанції не надав правової оцінки запереченням ОСОБА_1 щодо винуватості у дорожньо-транспортній пригоді водія автомобіля ЗАЗ-DAEWOO, д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 , а саме водій ОСОБА_2 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не враховувала дорожню обстановку (п. 12.1. ПДР), не дотримавшись безпечної дистанції (п. 13.1. ПДР) до автомобіля Renault Sandero, д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку попереду, та негайно вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду (п. 12.3. і 13.3. ПДР) при виявлені перешкоди для її руху у вигляді автомобіля Renault Sandero, д.н.з. НОМЕР_2 , що закінчував маневр повороту вліво при увімкненому лівому покажчику повороту та здійснила зіткнення з автомобілем Renault Sandero, д.н.з. НОМЕР_2 у задню його частину на зустрічній полосі руху.

Разом із цим, факт того, що автомобіль Renault Sandero, д.н.з. НОМЕР_2 змінював напрямок руху не підтверджується ні фототаблицею, ні схемою дорожньо-транспортної пригоди, а лише навпаки містить докази порушення правил ПДР саме водієм автомобіля ЗАЗ-DAEWOO, д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 , а саме місце зіткнення знаходиться на зустрічній смузі руху та пошкодження автомобіля Renault Sandero, д.н.з. НОМЕР_2 саме у задній лівій частині.

З наведеного вважає, що розглядаючи справу, суд значно відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду, та порушив вимоги Постанов Пленуму Верховного Суду України, а саме: від 11.06.2004 № 11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення».

Просить постанову суду скасувати, провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Окрім вимог щодо скасування даної постанови, просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважність причини його пропуску.

Клопотання обґрунтовує тим, що копію оскаржуваної постанови було отримано ОСОБА_1 після її виготовлення, лише 5 листопада 2024 року, після спливу строків на апеляційне оскарження. Отже, вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції, ним пропущений з поважних причин.

У відповідності до вимог ст. 294 КУпАП апеляційна скарга на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

Суддею апеляційного суду встановлено, що матеріали провадження не містять відомостей на спростування тверджень адвоката Швайковського А.А. з приводу отримання ним копії оскаржуваної постанови 5 листопада 2024 року.

Враховуючи вказане, суддя апеляційного суду дійшов до висновку, що апелянт за таких обставин пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин, а відтак цей строк підлягає поновленню.

27 грудня 2024 року до Запорізького апеляційного суду надійшло письмове клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Швайковського А.А. про призначення в справі судової транспортно - трасологічної та автотехнічної експертизи. В обґрунтування клопотання зазначив, що для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи необхідні спеціальні пізнання в галузі техніки, тому сторона захисту вважає за необхідне призначити вищевказану експертизу, провадження якої доручити Запорізького НДЕКЦ МВС України.

У судовому засіданні апеляційного суду адвокат Швайковський А.А. підтримав апеляційну скаргу та заявлене ним клопотання про призначення в справі судової транспортно - трасологічної та автотехнічної експертизи, просив їх задовольнити.

ОСОБА_1 також підтримав апеляційну скаргу та клопотання захисника Швайковського А.А., просив їх задовольнити. Пояснив, що він виконав всі пункти ПДР України, подивився в дзеркало та впевнився, що позаду та попереду нього були відсутні інші транспортні засоби. Коли виконував маневр розвороту, транспортного засобу ЗАЗ Daewoo, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 на проїзній частині дороги не було.

Представник ОСОБА_2 адвокат Шутак Ю.В. заперечував проти задоволення апеляційної скарги та призначення в справі судової транспортно - трасологічної та автотехнічної експертизи. Зазначив, що ОСОБА_1 особисто підтвердив у суді першої інстанції, що не побачив автомобіль ЗАЗ Daewoo під керуванням ОСОБА_2 . Даний факт свідчить про те, що ОСОБА_1 не дивився в дзеркало. Акцентував, що зіткнення відбулося у ліву частину транспортного засобу. Наполягав, що ОСОБА_2 ні п. 10.1, ні п. 12.1 ПДР України не порушувала, здійснювала рух прямо. При цьому, виконала вимогу п. 12.3 ПДР України, зокрема зреагувала для забезпеки інших учасників дорожнього руху. Вважав, що саме через порушення ОСОБА_1 правил дорожнього України відбулось зіткнення, оскільки останній зазначав, що тільки він здійснив маневр розвороту - відбувся удар. Порушення п. 13.3 ПДПР України в діях ОСОБА_2 відсутні, оскільки в даному випадку вона не могла порушити безпечний інтервал між учасниками дорожнього руху. Крім того, ОСОБА_2 не порушила і п. 12.1 ПДР України про який зазначає апелянт.

Щодо клопотання про призначення експертизи в справі, зазначив про відсутність необхідності її призначення, оскільки судом досліджені всі матеріали справи, встановлені всі обставини. Додав, що ОСОБА_2 зазначила про те, що транспортний засіб під керування ОСОБА_1 не здійснював рух, тоді як сторона опонента стверджує, що останній здійснював рух та змінював його траєкторію. Отже вважає, що в будь якому випадку в діях ОСОБА_1 наявні порушення п. 10.1 ПДР України. Звернув увагу суду, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не складався. Додав, що для проведення транспортно - трасологічної експертизи є обов`язковим огляд місця події, однак адвокат Швайковський А.А. не заявляє вимогу на проведення відповідного огляду. Крім того зазначив, що стороною захисту клопотання про проведення експертизи в справі в судді першої інстанції не заявлялось. Отже адвокат Шутак Ю.В. вважає, що слід відмовити в задоволенні даного клопотання.

Розглянувши клопотання адвоката Швайковського А.А. про призначення судової транспортно - трасологічної та автотехнічної експертизи, суддя апеляційного суду вирішив відмовити у його задоволенні, оскільки в даному випадку відсутня необхідність у залученні відповідного спеціаліста з огляду на те, що наявні в справі докази відповідають критерію достатності, а обставини справи не потребують спеціальних знань.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, перевіривши доводи скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання судді апеляційного суду, вказаних вимог закону при розгляді справи суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Відповідно до ст. 124 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого цим законом, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суд на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України, за наведених у протоколі обставин, які знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням дорожньої-транспортної пригоди.

Правильність такого висновку підтверджується дослідженими у судовому засіданні даними:

- відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 817538 від 5 серпня 2024 року, який було складено за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 05 серпня 2024 року о 09.00 годині в м. Запоріжжі по вул. Ігоря Сікорського, біля буд. 244, де водій транспортного засобу Renault Sandero, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , при зміні напрямку руху, а саме перед розворотом ліворуч, не переконався в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ Daewoo, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка рухалась у попутному напрямку. Внаслідок ДТП, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки, травмованих немає. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

- схемою місця ДТП від 5 серпня 2024 року, на якій зображено напрямок руху транспортних засобів, місце їх зіткнення, положення транспортних засобів після дорожньої-транспортної пригоди, пошкодження транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП, яка складена за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , підписана останніми (а.с. 3);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , яка вказала, що транспортний засіб під керування ОСОБА_1 стояв на узбіччі дороги, потім почав здійснювати рух, вона впевнившись у безпечному вчиненні обгону, ввімкнувши лівий покажчик повороту виїхала на зустрічну полосу руху для вчинення обгону, на момент її виїзду на смугу зустрічного руху у автомобіля, який здійснював рух попереду покажчики повороту були вимкненні, після того як вона наблизилась до даного транспортного засобу, водій ввімкнув покажчик повороту на почав здійснювати маневр повороту ліворуч, побачивши наведене застосувала негайне гальмування, однак відбулося зіткнення транспортних засобів (а.с. 6);

- письмовими пояснення свідка ОСОБА_1 , з яких вбачається, що він ще не завершивши маневр повороту ліворуч, почув позаду звук гальм та відчув удар в задню частину свого транспортного засобу Renault Sandero, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; (а.с.5);

- фотознімками події (а.с. 6).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, водій транспортного засобу повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Сукупність доказів, які містяться в матеріалах справи засвідчують те, що вищезазначені норми ОСОБА_1 не були дотримані.

Так, з огляду на матеріали справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушення вимог п.10.1 ПДР України, та про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З огляду на отримані механічні пошкодження транспортних засобів, зафіксованих схемою ДТП та фотознімках події випливає, що дорожня транспортна пригода відбулась внаслідок допущених порушень водієм ОСОБА_1 вимог, передбачених п.10.1 ПДР України, а саме через те, що він при зміні напрямку руху, перед розворотом ліворуч, не переконався в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ Daewoo, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка рухалась у попутному напрямку. Внаслідок ДТП, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки, травмованих немає.

Викладені обставини свідчать про те, що водій автомобіля ОСОБА_1 розпочав здійснювати розворот всупереч п.п. 10.1 ПДР України.

Таким чином, посилання апелянта про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є необґрунтованими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Інші посилання в апеляційній скарзі носять загальний характер та є суб`єктивними, у зв`язку з чим апеляційний суд доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.

Отже, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, суддя апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, доводи апелянта не спростовують зазначені в судовій постанові відомості, які в своїй сукупності свідчать про порушення ОСОБА_1 п 10.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Отже, фактів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не встановлено їх і при апеляційному перегляді. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суддя апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п.10.1 Правил дорожнього руху України та визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 124 КУпАП, а тому його посилання на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Швайковському Анатолію Анатолійовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25 жовтня 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката Швайковського Анатолія Анатолійовича подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 336/8371/24