Справа № 331/817/24
Провадження № 3/331/468/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Кольц Д.М., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №645164 від 29 січня 2024 року, що надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 29.01.2024 року серії ААД №645164 29.01.2024 року о 13 год. 30 хв. у м. Запоріжжя, Олександрівський район, вул.. Дніпровська, буд. 34-в водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 1102 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у присутності лікаря нарколога відмовився, що підтверджується висновком №1014 від 29.01.2024, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом передачі транспортного засобу тверезому водієві, про повторність попереджений.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вказав, що має декілька системних захворювань, у зв`язку із якими він має неприродну блідість та тремор рук. Саме у зв`язку із такими захворювання він не зміг надати сечу для проведення аналізу.

Також у судовому засіданні захисник особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, адвокат Острик С.Ю. заявив клопотання пр. передання справи про адміністративне правопорушення за підсудністю до іншого суду. Клопотання аргументоване тим, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння (що визначено протоколом, як адміністративне правопорушення, що було вчинене ОСОБА_1 ) було вчинене за адресою м. Запоріжжя, вул.. Сєдова 6, що належить до територіальної юрисдикції Орджонікідзевського районного суду м Запоріжжя.

Розглядаючи клопотання захисника, суд керується наступним.

Приписами ч. 1 ст. 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, серед іншого, чи належить до його компетенції розгляд даної справи.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.276 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Згідно приписів ч. 1 ст. 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, серед іншого, чи належить до його компетенції розгляд даної справи.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.276 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Диспозиція частини 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за КЕРУВАННЯ транспортним засобом або у стані сп`яніння, або особою, яка відмовилася від проходження огляду. Згідно протоколу, транспортним засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений у Олександрівському районі м. Запоріжжя, тобто місцем вчинення адміністративного правопорушення є Олександрівський район м. Запоріжжя, територія якого належить до юрисдикції Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

З огляду на викладене, клопотання захисника задоволенню не підлягає.

Також, захисником адвокатом Остриком С.Ю. подане клопотання про закриття провадження у справі. Посилається на те, що ОСОБА_1 , у зв`язку із тим, що має психоневрологічне захворювання не зміг надати біологічне середовище у вигляді сечі в умовах тиску з боку співробітників поліції. Особа, щодо якої складний протокол, не ухилявся від здачі аналізу, хотів його здати, однак не зміг психологічно розслабитися в умовах медичного закладу і з огляду на те, що поліцейські не дозволяли йому усамітнитися у туалеті.

При вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Обов`язок проходження особами огляду на стан сп`яніння, покладається на осіб, які керували транспортними засобами з явними ознаками сп`яніння.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, визначено, серед іншого:

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вище зазначив суд, до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку, який визначений ст.266 КУпАП та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Згідно затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» передбачено, що огляд проводиться: лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Згідно відеозаписів з нагрудної камери поліцейського 471409 та 471403 о «13:34:56» працівник патрульної поліції роз`яснює водієві, що у нього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, після чого пропонує проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду, на що ОСОБА_1 погоджується, і направляється разом із поліцейськими до медичного закладу. Лікар проводить візуальний огляд, згідно дослідженого у судовому засіданні акту медичного огляду, лікарем встановлена блідіть обличчя та тремтіння повік та пальців рук. Також лікарем констатовано, що ОСОБА_1 не здав сечу. Згідно відеозапису, ОСОБА_1 повідомляв лікаря про свої захворювання. Записом зафіксовано, як ОСОБА_1 неодноразово намагається здати біологічний матеріал, а також просить поліцейських видати направлення до іншого медичного закладу, у якому є можливість перевірити його кров на вміст наркотичних речовин. Через певний час водій та поліцейські прямують до лікаря, де лікар констатує відмову від проходження огляду.

Більш того, у судовому засіданні переглядом відеозапису із нагрудних камер встановлено, що вони не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засолом.

Судом досліджені медичні документи щодо стану здоров`я особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, які пояснюють виявлені ознаки сп`яніння та психологічні перепони для надання біологічного матеріалу у вигляді сечі.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь.

У справі «Карелін проти Росії» є недопустимим з боку суду, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, уточнення у судовому засіданні фабули правопорушення, усунення розбіжностей та неточностей, що мали місце у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки такі дії є порушенням ч. 1 ст. 6 «Про захист прав людини і основоположних свобод», тобто порушено принцип рівності сторін і змагальності судового процесу. За таких умов, особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, суд враховує, що в матеріалах справи відсутні докази, які безпосередньо надають суду можливість встановити наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні дій, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, тому суд приходить до висновку про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутність складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 8, 27, 34, 35, 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Д.М. Кольц