печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2024 року cуддя Печерського районного суду м. Києва Смик С.І., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

29.07.2024р. о 02 год. 20 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_1 , на бул. М. Міхновського, 42, у м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, запах алкоголюз порожнини рота, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Його захисник-адвокат Хомік О.В. надала на адресу суду письмові заперечення, згідно яких просила провадження по справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись, зокрема, на те, що протокол було складено без присутності свідків, а стан, на які патрульні посилалися, як на підозру перебування його у стані алкогольного сп`яніння, а саме тремтіння рук було через повернення з зони бойових дій та ОСОБА_1 мав хвилювання, оскільки дружина подала на розлучення та стягнення аліментів. Окрім того, зазначила, що ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом.

Суддя, дослідивши письмові заперечення сторони захисту, матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов наступного висновку.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, вина ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 860289 від 29.07.2024, відеозаписом бодікамери 473603, 470778.

При цьому суд, при прийнятті рішення також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, згідно якої будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суддя не приймає доводи сторони захисту про те, що протокол було складено без присутності свідків, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку складено поліцейськими із застосуванням технічного засобу відеозапису - нагрудної відеокамери поліцейського, матеріали відеозапису долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, отже відповідно до вимог ст. 266 КУпАП присутність двох свідків при складанні протоколу була не обов`язковою.

Окрім того, відсутність даних про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом працівниками поліції, про що заявляє захисник, не є підставою для закриття провадження у справі, оскільки порядок відсторонення від керування транспортним засобом не є предметом цього провадження та підставою для визнання наявних у матеріалів справи доказів неналежними та/чи не допустимими. Також слід зазначити, що вказана обставина не знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Поряд із цим, суддя зважає також на те, що ОСОБА_1 власноруч у протоколі про адміністративне правопорушення зазначив про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, посилаючись на те, що невідкладно віз ліки для дитини, проте будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності суду не надано.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, його вину доведено повністю.

Згідно ст. 34, 35 КУпАП обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. 36, 130, 221, 275-280, 283-287 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснюється, що в разі не сплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Строк виконання постанови три місяці.

Суддя: Смик С.І.