Справа №583/80/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Ільченко В. М.
Номер провадження 33/816/484/24 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 172-20 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08.01.2024, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, солдата, номера обслуги 3 гранатометного відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн в прибуток держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн судового збору,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08.01.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн в прибуток держави за те, що він будучи солдатом 05.01.2024 о 07.00 год. в умовах особливого періоду - дії воєнного стану, під час несення служби у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, від огляду на стан алкогольного сп`яніння категорично відмовився, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З таким рішенням суду ОСОБА_1 не погодився та подав апеляційну скаргу в якій просив постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08.01.2024 скасувати.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначав, що суд першої інстанції розглядаючи справу не правильно застосував норми матеріального і процесуального права і вважав, що наявними в матеріалах доказам судом надана не правильна оцінка. ОСОБА_1 стверджував, що о 07.00 год 05.01.2024 він дійсно був затриманий за підозрою на факт вживання алкогольних напоїв військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , однак на момент затримання співробітниками ВСП він жодних обов`язків військової служби не виконував. Зауважував, що від проходження медичного огляду не відмовлявся, проте на його прохання надати інформацію про пристрій яким планують повести медичний огляд, наявність відповідного сертифікату та документів, він отримав відмову. Вважав, що складення відносно нього акту про відмову від проходження огляду, було упередженим через тиск співробітників ВСП. Крім цього, акт відмови від проходження медичного огляду було складено без присутності свідків. Апелянт зазначав, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути доказом його вини, більше того, такий протокол не містить відомостей про те, які саме ознаки алкогольного сп`яніння у нього було виявлено. Також в матеріалах справи немає висновків службового розслідування або ж службової перевірки. Тому, враховуючи викладене ОСОБА_1 вважав, що до відповідальності його притягнуто передчасно і постанова судді районного суду має бути скасована.

Про дату, час і місце апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 повідомлений, про що свідчить розписка про вручення йому поштового відправлення (а.с. 30). Однак, до Сумського апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, причин не явки не повідомив та клопотань про відкладення судового засідання на іншу дату не направляв. Тому, враховуючи встановлене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд скарги без участі особи, яка її подала.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 172 - 20 КУпАП передбачено відповідальність за перебування на території військової частини в нетверезому стані, в умовах особливого періоду.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, зокрема у разі якщо вони перебувають на території військової частини.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено.

Сам факт перебування ОСОБА_1 у статусі військовослужбовця, виконання ним обов`язків військової служби та дія в Україні особливого періоду під час досліджуваних подій, попри доводи апелянта, підтверджується як протоколом, про військове адміністративне правопорушення КИС/О № 002 від 06.01.2024 так і витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 35 від 04.02.2023 (а.с. 1,6). Більше того, і в своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 , між іншого зазначив «…я солдат ОСОБА_1 05.01.2024 перебував на території військової частини НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння…» (а.с. 12).

Щодо факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, то відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.01.2024, складеним в присутності самого ОСОБА_1 , то від проходження огляду останній відмовився, при цьому з письмових же пояснень ОСОБА_1 слідує, що «…я солдат ОСОБА_1 05.01.2024 перебував на території військової частини НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння…Визнаю, що випив горілку і знаходився в стані алкогольного сп`яніння, вживав спиртне в кількості 300 г.» (а.с. 5, 12).

Таким чином, в діях ОСОБА_1 безумовно наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Апеляційний суд приходить до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280,283 КУпАП.

Апеляційний суд зазначає, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП полягає в розпиванні алкогольних напоїв військовослужбовцями або їх появі на території військової частини в нетверезому стані. Суд першої інстанції чітко зазначив в своїй постанові час, місце перебування правопорушника ОСОБА_1 на території військової частини, тому доводи апелянта про неправильне застосування судом норми матеріального і процесуального права і про надання судом неправильної оцінки доказам є безпідставними.

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд зазначає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що на момент затримання співробітниками ВСП він жодних обов`язків військової служби не виконував, спростовуються матеріалами справи про які йшлося вище.

Щодо тверджень апелянта про те, що йому не надали інформацію про пристрій яким планують повести медичний огляд, наявність відповідного сертифікату та документів, то до них апеляційний суд відноситься критично, оскільки вказане доказами не підтверджується. Сам висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.01.2024, жодних зауважень не містить. При цьому, від огляду ОСОБА_1 відмовився.

Також, апелянт посилався в своїй скарзі на акт, про відмову від проходження огляду, який він вважав складеним упереджено через тиск співробітників ВСП, однак жодного акту в матеріалах справи немає і судом, як доказ його вини, такий доказ не враховувався.

Щодо відсутності в матеріалах висновків службового розслідування або ж службової перевірки, які ОСОБА_1 вважав обов`язковими для доведення в його діях складу правопорушення, то такі висновки апелянта передчасні, оскільки для встановлення в його діях складу передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП правопорушення достатньо тих матеріалів, що надані суду для розгляду справи.

Також, апелянт зауважував на тому, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути доказом його вини, більше того, такий протокол не містить відомостей про те, які саме ознаки алкогольного сп`яніння у нього було виявлено, однак до таких тверджень суд апеляційної інстанції відноситься критично, так як у справі, крім протоколу, наявні і інші докази в підтвердження вини ОСОБА_1 , а відсутність в протоколі ознак алкогольного сп`яніння, які встановлено у ОСОБА_1 , з урахуванням його ж письмових пояснень, не ставить під сумнів законність цього протоколу.

Виходячи з вищевикладеного, слід констатувати, що розглянувши адміністративну справу, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП України.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення є способом його самозахисту та спростовується вказаними у постанові доказами.

Оскільки всі наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а доводи його апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, тому підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається. Постанова суду є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08.01.2024, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн в прибуток держави, залишити без зміни, а апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на цю постанову, без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.