справа 362/6656/24
провадження 3/362/3081/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2024 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовослужбовець В/Ч НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за статтями 122-4, 124, частиною 4 статті 130 КУпАП і

встановив:

24 вересня 2024 року об 11:09 в м. Василькові на перехресті вулиць Соборна - Небесної сотні Колгоспна водій ОСОБА_1 керував автомобілем Форд, номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, допустив виїзд транспортного засобу на зустрічну смугу руху і у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди не вжив усіх заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або аж до його зупинки або безпечного для інших учасників об`їзду, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Ніссан, номерний знак НОМЕР_3 , який рухався по зустрічній смузі дорожнього руху, чим порушив пункти 12.1, 12.3 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

Крім того, 24 вересня 2024 року об 11:09 в м. Василькові на перехресті вулиць Соборна - Небесної сотні водій ОСОБА_1 керував автомобілем Форд, номерний знак НОМЕР_2 , та після вчинення ДТП за його участі до проведення медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння випив алкоголь, чим порушив пункт 2.10-Є ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 130 КУпАП.

При цьому відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 24 вересня 2024 року серії ААД № 789802 24 вересня 2024 року об 11:09 в м. Василькові на перехресті вулиць Соборна - Небесної сотні Колгоспна водій ОСОБА_1 керував автомобілем Форд, номерний знак НОМЕР_2 , будучи причетним до ДТП, не повідомив підрозділ Національної поліції про пригоду, аж до прибуття поліцейських місце події, залишив дану пригоду, чим порушив пункт 2.10-А Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122-4 КУпАП.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Кучер В.В. заперечив вину свого підзахисного та надав пояснення, відповідно до яких ОСОБА_1 об 11:05, керуючи автомобілем марки Ford номерний знак НОМЕР_2 , рухався головною смугою по вул. Соборна, проїжджаючи перехрестя з вулицями вул. Небесної Сотні та вул. Княжа. Під час початку здійснення маневру повороту ліворуч, рухаючись по головній дорозі, ОСОБА_1 побачив автомобіль, який рухався на шаленій швидкості по вул. Соборна у напрямку другорядної дороги по вул. Небесної Сотні та не планував виконувати вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», та 7.8 «Напрямок головної дороги» їхав прямо. За для уникнення зіткнення та/або мінімізації пошкоджень з ймовірними травмами водіям та пасажирам транспортних засобів, він виконуючи п.2.3 б, Д, ПДР та п. 12.1 ПДР, скерував свій автомобіль ліворуч та враховуючи свою мінімальну швидкість одразу зупинився. Своїм маневром запобіг значних пошкоджень транспортних засобів та можливих травм або і смертей учасників ДТП. Після того, як ОСОБА_1 припаркував свій автомобіль, до нього підійшов інший учасник ДIII ОСОБА_2 та з метою розправи забрав його військове посвідчення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та заявив, що ОСОБА_1 винен ОСОБА_2 гроші у розмірі 5000$ США як компенсація за ДТП. Також ОСОБА_2 заявив, що він дружить з командиром батальйону і той відправить мого Клієнта на «0», у разі відмови відсилати коштів. Досліджуючи записи з відеокамер, мій Клієнт о 11:25:34 відійшов від свого автомобіля, та о 11:30 пішов разом з іншими учасниками ДТП по вул. Соборна. Учасник ДТП ОСОБА_2 , разом з прибулими па місце ДТП особами чоловічої статі у кількості ще двох осіб, посадили його в автомобіль м повезли за адресою: м. Васильків, вул. Михайла Грушевського, 23 з вимогою удома взяти 5000$ США та віддати ОСОБА_2 . ОСОБА_1 , як тільки підійшов до під`їзду, сказав, що грошей у нього немає та швидко заховався за дверима, а потім піднявся до своєї квартири. В 11:53:50 під`їхало авто патрульних поліцейських які виставили обмежувальні знаки та розпочали оформлювати ДТП. ОСОБА_1 , привіз на місце ДІЙ його безпосередній командир після 12:00. Тобто, ОСОБА_1 поза його волею, був відсутній на місці ДТП з більше аніж пі в години. В матеріалах справи жодним доказом не було зафіксовано стан на момент виходу з автомобіля. Працівники поліції на той момент були відсутні. Прибув до автомобіля ОСОБА_1 , більше ніж через пів години часу. Отже, станом на 12:01, 24.09.2014 р., він коли повернувся не був водієм в розумінні п. 1.10 Правил дорожнього руху, а відтак на нього не розповсюджувався обов`язок передбачений п. 2.5 правил, а саме на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відсутність такого обов`язку в особи, яка вже не є водієм, давала ОСОБА_1 , право навіть вживати алкоголь після того, як він покинув автомобіль та відмовитись від запропонованого йому поліцейським огляду на стан сп`яніння. Така відмова, за обставин викладених вище, не утворює складу правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 130 КУпАП, через відсутність суб`єкта правопорушення, а саме водія. Доводи ОСОБА_1 про вживання ним алкоголю вдома, ніяким чином не спростовані працівниками поліції, які не зібрали та не долучили до справи доказів протилежного, а саме доказів перебування ОСОБА_1 , на момент виходу з автомобіля в стані алкогольного сп`яніння. Звинувачуючи ОСОБА_1 винним у вчинення адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП, поліцейський не зазначив з яких підстав та з урахуванням яких належних та допустимих доказів він дійшов висновку про наявність у діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності складу зазначеного правопорушення, не вказав на докази, які підтверджують керування останнім автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. А тому просить закрити провадження.

Ппредставник потерпілого адвокат Опалюк С.В. у судовому засіданні надав пояснення, згідно з якими автомобіль, яким керував ОСОБА_3 , отримав пошкодження передньої та задньої правих дверцят, а також правої арки автомобіля; натомість автомобіль ОСОБА_1 отримав пошкодження бампера в праві частині, передньої правої блок фари. Характер отриманих пошкоджень автомобілів свідчить про те, що удари завдавав автомобіль ОСОБА_1 , а удари на автомобілі ОСОБА_3 зосереджені в боковій частині. Водій ОСОБА_1 їхав з великою швидкість на автомобіль. Що стосується стану алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 , то розписка ОСОБА_4 підтверджує, неможливість керувати власним транспортним засобом, до того ОСОБА_1 раніше було притягнуто до відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП (справа 362/450/23) та нещодавно було повернуто права керування транспортним засобом. Що стосується залишення місця пригоди, то ОСОБА_1 сам запропонував не викликати поліцію, що відшкодує за ремонт автомобіля, що підтвердять свідки - дружина ОСОБА_2 , він просив відвезти його за місцем проживання, після чого по прибуттю відмовився відшкодовувати збитки завданої шкоди. Просив визнати винним ОСОБА_1 за всіма статтями.

Зазначені обставини та винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 130, статтею124 КУпАП підтверджується: протоколами про адміністративні правопорушення від 24 вересня 2024 року серії ААД №№ 789801, 835165, актом огляду алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, письмовими пояснення свідків, схемою місця ДТП, власними письмовими поясненнями, письмовим поясненнями іншого учасника, розпискою, рапортом, фото таблицями, й іншими матеріалами справи, а також диском із відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) з нагрудної камери. Зокрема, на відеозаписі чітко зафіксовано, що ОСОБА_1 повідомив поліцейському, що вживав алкоголь після настання дорожньо-транспортної пригоди.

Перевіркою матеріалів також не встановлено порушень при складанні протоколів про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання адміністративного протоколу, відповідають вимогам статті 266 КУпАП і пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Надаючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог статті 252 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні порушення пунктів 2.10, 12.1, 12.3 ПДР і склад адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною 4 статті 130 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, суд не встановив.

Разом із цим, суд зазначає, що статтею 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів іншими учасника дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

За приписами статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ. Зокрема, у своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 року ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. Так, у рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію про те, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Ураховуючи вищенаведені пояснення учасників справи, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 порушення вимог пункту 2.10А та складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП. Зокрема, суд погоджується із позицією захисника та зазначає, що залишення місця ДТП з метою відшкодування шкоди за домовленістю з потерпілим і подальше повернення на місце пригоди не підлягає кваліфікації за статтею 122-4 КУпАП.

З цих підстав провадження у справі про адміністративне правопорушення в цій частині належить закрити відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Ураховуючи, що протоколи складено стосовно однієї і тієї ж особи, які передано на розгляд одній і тій же посадовій особі, суд на підставі частини 2 статті 36 КУпАП дійшов висновку про необхідність об`єднання протоколів для розгляду.

Ураховуючи особу, майновий стан та ступень вини ОСОБА_1 , суд уважає, що на нього належить накласти стягнення: за статтею 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за частиною 4 статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобами на строк три роки.

Відповідно до частини 2 статті 36 КУпАП на нього належить накласти остаточне адміністративне стягнення за частиною 4 статті 130 КУпАП як за найбільш серйозне правопорушення.

У порядку статті 40-1 КУпАП також належить стягнути судовий збір.

Керуючись статтями 9, 24, 27, 33, 40-1, 122-4, 124, 130, 173, 185, 221, 245, 251, 252, 256, 265-1, 268, 276, 277, 283, 284, 285, 28, 300-1, 304, 307 КУпАП, суд

постановив:

1. Справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за статтями 122-4, 124, частиною 4 статті 130 КУпАП розглядати в одному провадженні та присвоїти об`єднаній справі № 362/6656/24.

2. Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених статтею 124, частиною 4 статті 130 КУпАП, і накласти на нього стягнення: за статтею 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за частиною 4 статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобами на строк три роки.

3. На підставі частини 2 статті 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення за частиною 4 статті 130 КУпАП у виді:

- штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок;

- позбавлення права керування транспортним засобами на строк три роки.

4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривні 60 копійок.

5. Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за статтею 122-4 КУпАП на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 цього Кодексу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги й може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення. Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в зазначений строк постанова надсилається для примусового виконання і з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень. Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня набрання нею законної сили.

Суддя О.В. Попович