ПОСТАНОВА

Іменем України

20.08.2024 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Вернік В.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130, ч.2 ст.130, ч.2 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

19.07.2024 року до Жмеринського міськрайонного суду надійшли на розгляд матеріали справи щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за ознаками того, що він об 11 годин 05 хвилин 11.07.2024 року з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, різкі зміни забарвлення шкіряного покриву обличчя, керував автомобілем "ЗАЗ Славута", державний номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Б.Хмельницького в м.Жмеринка Вінницької області, й від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку відмовився.

Також вказаного дня Жмеринським міськрайонним судом отримано на розгляд матеріали справи щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, за ознаками того, що останній о 16 годин 05 хвилин 11.07.2024 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, повторно протягом року, керував автомобілем "ЗАЗ 110307", державний номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Соборній в м.Жмеринка, де був затриманий працівниками патрульної поліції та стан його алкогольного сп`яніння встановлено алкотестером "Drager", результат якого 0,68‰. Із цим результатом ОСОБА_1 не погодився та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, результат позитивний 0,40‰.

Окрім цього, 02.08.2024 року до Жмеринського міськрайонного суду надійшли на розгляд матеріали справи щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, за ознаками того, що він о 21 годині 25 хвилин 26.07.2024 року з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, керував автомобілем "ЗАЗ 110307", державний номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Київській в м.Жмеринка Вінницької області, й відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку в медичному закладі.

В судове засідання ОСОБА_1 за його викликом наразі не з`явився, про поважність причин своєї неявки суду не повідомив. Його неявка у відповідності до положень ч.2 ст.268 КУпАП не перешкоджає розгляду даної справи.

Відповідно до приписів ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

У зв`язку з цим вказані три справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1,2 ст.130 КУпАП, які одночасно розглядаються судом, слід об`єднати в одне провадження.

Згідно вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до положень ч.2-4 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Згідно ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У відповідності до вимог ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Отже, порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, визначений ст.266 КУпАП та постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103.

Відповідно до п.3,6 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103, передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення від 17.07.2024 року серії ААД №768505 (а.с.2) за викладення суті адміністративного правопорушення та опису встановлених обставин кваліфікуючою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП вказано керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння повторно протягом року.

Відповідно до п.7 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, передбачено, що встановлення стану алкогольного сп`яніння проводиться з використанням поліцейським спеціальних технічних засобів, показання яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Разом з тим, ані МВС України, ані МОЗ України ні поодинці, ні у спільному їх наказі не є суб`єктами законотворчої ініціативи, до повноважень яких нормами закону, а саме положеннями ч.6 ст.266 КУпАП до теперішнього часу встановлено право визначати порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, безпосередньо яке вказаною частиною статті закріплено одноособово за Кабінетом Міністрів України.

Тому визначення мінімально допустимого значення щодо встановлення стану алкогольного сп`яніння за цифровим показником більше 0,2 проміле алкоголю в крові відповідно до вказаної Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, не становить неухильного дотримання положень ч.2 ст.19 Конституції України, згідно яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а надто передбачає недійсність такого огляду згідно ч.5 ст.266 КУпАП внаслідок його невідповідності у цій частині вимогам цієї статті, так як чинний наразі Порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, включає серед решти проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Тобто, наведеними вище положеннями п.3 згадуваного Порядку Кабінетом Міністрів України визначено повноваження МОЗ України та наразі Держпродспоживслужби, а не МОЗ України та МВС України, спільним наказом останніх з яких затверджена вказана Інструкція, а також із видачі МОЗ України та наразі Держпродспоживслужби дозволів на застосування певних спеціальних засобів для огляду на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, власне вказівка придатності їх для такої мети суто за наявності цифрового показника понад 0,2 проміле алкоголю в крові не обмежує використання будь-якого приладу відповідного призначення, оскільки випуск їх із обмеженням до такого значення є недоречним щодо самої мети їх застосування, тоді як невиключна в такому випадку можливість використання стаціонарних спеціальних засобів для цього є економічно недоцільною та технічно ускладненою в пересувних умовах.

За таких обставин відповідне визначення допустимого законом мінімально допустимого значення рівня вмісту алкоголю у крові або повітрі, що є визначальним саме стосовно порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, передусім щодо процедури його проведення поліцейським на місці зупинки транспортного засобу повинно здійснюватись Кабінетом Міністрів України, чого останнім наразі не здійснено.

Натомість, відповідно до п.6 ст.8 Конвенції про дорожній рух від 08.11.68 року (з доповненнями, внесеними Європейською угодою від 01.05.1971 року), яка ратифікована Українською РСР 25.04.1974 року, визначено, що "у національному законодавстві мають бути передбачені спеціальні положення щодо водіння під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові відповідно до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається".

Таким чином, мінімальна межа вмісту алкоголю, для визначення стану алкогольного сп`яніння згідно з нормами міжнародного права повинна бути більшою від 0,25 мг на літр повітря, що видихається, або перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові, що у відповідному співвідношенні відповідає значенню 0,5‰, перевищення якого у даному випадку за проведеним медичним оглядом ОСОБА_1 вочевидь не встановлено.

При цьому, долучений до матеріалів справи висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 17.07.2024 року окрім вказівки щодо значення вмісту алкоголю у ОСОБА_1 0,4‰ інших підстав визначення його перебування у стані сп`яніння не містить, надто за недодержання порядку оформлення такого письмового висновку, встановлена форма якого передбачає викреслення зайвого у підпунктах 1,2 п.10 саме щодо висновку огляду, чого у даному випадку належно не здійснено.

Окрім того, долучений до матеріалів справи відеозапис з портативного відеореєстратора (а.с.13) не містить відомостей власне щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, обставини чого послідовно заперечувались останнім, а також не містить відомостей щодо складання медичного висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 у безпосередній пристності працівника поліції, обов`язкоіість чого передбачена законом. Окрім цього, даний відеозапис не є безперервним, оскільки представлені його фрагменти зафіксовані різними відеофіксаторами, що мають номери 798647, 798246 відповідно, й останній відеофайл під назвою "Данилішин 17.07.2024 к.3" додатково переривається у записі в період часу з 16:50:12 до 17:08:02 без зміни локації володільцем відеореєстратора.

Також в матеріалах справи відсутнє рішення уповановаженого працівника поліції стосовно притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом з неналежно встановленим держааним номерним знаком, візуальне визначення порушення Правил дорожнього руху стосовно чого було озвучено поліцейським за відомостями відеозапису причиною його зупинки.

Долучені до матеріалів справи акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відносно ОСОБА_1 (а.с.6) має обмежене зазначення лише назви приладу, але не містить вказівки передбаченого його формою номеру спеціального технічного засобу, за допомогою якого здійснено відповідну процесуальну дію, тоді як роздруківка результату даного огляду (а.с.1) окрім значення 0,68‰ заздалегідь не містить читабельних решти його відомостей.

Протоколи про адміністративне правопорушення від 11.07.2024 року серії ААД№054074 та від 26.07.2024 року серії ААД №768515 (а.с.16,28) кваліфікуючими ознаками адміністративних правопорушень, передбачених відповідно ч.1 та ч.2 ст.130 КУпАП вказано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку за ознакою керування ним транспортним засобом, у тому числі повторно протягом року

При цьому, додані до матеріалів справи відеозаписи на DVD-R дисках (а.с.3) не містять відомостей щодо стосовно вручення поліцейським особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, направлення на проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а надто щодо доставлення ОСОБА_1 до медичного закладу загалом та попередньо складання щодо останнього вказаних протоколів про адміністративне правопорушення.

Натомість наявні матеріалах справи письмове направлення поліцейським відповідно об 11 годині 20 хвилин 11.07.2024 року та о 21 годині 29 хвилин 26.07.2024 року ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння до КНП "Жмеринська ЦРЛ" (а.с.19,30) із відомостями щодо доставлення останнього до закладу охорони здоров`я не є безумовним з урахуванням часу та місця складення вказаних протоколів про адміністративного правопорушення об 11 годин 35 хвилин 11.07.2024 року на вул. Богдана Хмельницького в м.Жмеринка та о 21 годині 45 хвилин 26.07.2024 року на вул. Київскій в м.Жмеринка, яким ці відомості вочевидь не відповідають.

Конституція України встановлює, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Крім того, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, передбачено інші правила, ніж ті, що визначено у відповідному акті законодавства України, то згідно із ч.2 ст.19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст.3 Закону України "Про міжнародне приватне право" застосовуються правила міжнародного договору.

Враховуючи положення ст.9 Конституції України, ст.26 Віденської конвенції, міжнародно-правовий принцип сумлінного виконання міжнародних зобов`язань при здійсненні правосуддя, слід вважати, що існує пріоритет міжнародного договору України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, над національним законом та іншими актами законодавства, крім Конституції України.

Тобто, якщо таким міжнародним договором встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, підлягають застосуванню правила міжнародного договору, ратифікованого Україною, отже до наведених спірних правовідосин підлягають застосуванню вказані положення Конвенції про дорожній рух.

Отже, вказані вище протоколи про адміністративне правопорушення складені і представлений суду не у неухильній відповідності до порядку, який передбачений наведеними нормативними актами.

За наведених вище обставин суддя приходить до висновку, що за складеним протоколом про адміністративне правопорушення від 17.07.2024 року працівниками поліції не дотримано встановлений порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (Держпродспоживслужби) та надалі проведення його медичного огляду на стан сп`яніння у медичній установі КНП "Жмеринська ЦРЛ", а матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів щодо керування ОСОБА_2 транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, встановлене значення якого перевищує максимальний допустимий рівень вмісту алкоголю в крові.

Також, протоколи про адміністративне правопорушення від 11.07.2024 року та від 26.07.2024 року складені щодо ОСОБА_1 не у неухильній відповідності до порядку, який передбачений вказаними нормативними актами щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки поліцейськими не було забезпечено проведення огляду водія у медичному закладі в обмежений законом двогодинний термін з моменту виявлення та повідомлення ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 згідно відомостей відеозаписів. Натомість складення протоколів про адміністративне правопорушення відбулось дочасно до проведення у встановленому порядку огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у вказаному вище медичному закладі

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства", п.161).

Відповідно до положень ч.1,2 ст.6 Конвенції 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Наведене кореспондується із правилами ст.7 КУпАП, в силу якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

За змістом Рішення Конституційного Суду України від 29.02.2019 року №1-р/2019 наголошено, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вказана вище сукупність обставин визначає недоведення складу вказаних у протоколах адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 та становить об`єктивні підстави закриття провадження у об`єднаній справі, узгоджуючись з положеннями ст.62 Конституції України, наведеної практики Європейського суду з прав людини та вимогами п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки рішення суду не може грунтуватись на припущеннях та ухвалюватись за існування очевидних сумнівів у доведеності вини, що підлягають тлумаченню на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, керуючись ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст.221, 247, 251, 252, 264, 265, 276, 280, 283, 284 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ :

Об`єднати матеріали справи №130/2158/24 (провадження №3/130/931/2024) відносно ОСОБА_1 про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, з матеріалами справи №130/2159/24 (провадження №3/130/932/2024) відносно ОСОБА_1 про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та справи №130/2318/24 (провадження 3/130/986/2024) відносно ОСОБА_1 про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, в одне провадження з присвоєнням спільного номера 3/130/931/2024 (справа №130/2158/24).

Закрити провадження в справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.130 КпАП України.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути апеляційна скарга особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя Вернік В.М.