ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/701/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" грудня 2024 р.суддя Дарницького районного суду м. Києва Якусик О.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №827803, 11 грудня 2024 року о 11 год. 00 хв. у м. Києві по проспекту П. Григоренка, 20/22, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «BUICK», д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «TOYOTA», д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та завдання матеріальних збитків, чим порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав та вказав, що під час зустрічного роз`їзду у двору будинку він зайняв максимально можливе до припаркованих автомобілів крайнє праве положення на проїзній частині дороги та зупинився, щоб пропустити зустрічні транспорті засоби. Однак водій іншого транспортного засобу - таксі дуже поспішав, вів себе нервово, занадто різко намагався його об`їхати та заднім бампером свого автомобіля в`їхав у його стоячий автомобіль, на підтвердження чого надав фотографії з місця ДТП.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суддя дійшов таких висновків.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Так, згідно з п. 10.9 ПДР під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до ст. 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд виходить з вимог ст. 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, ЄСПЛ у рішенні у справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» від 14.03.2002 зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Бербера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 ЄСПЛ встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Стандарт доказування поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, схему місця ДТП та взаємне розташування транспортних засобів, пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, оцінивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що наявними матеріалами не підтверджується рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 заднім ходом в момент ДТП, а тому порушення п. 10.9 ПДР в діях ОСОБА_1 не доведено поза розумним сумнівом.

Отже справа про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо у діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відсутні події і склад адміністративного правопорушення.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 247, частиною 1 статті 251, статями 252, 268, 279, 280, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Якусик