Провадження № 3/646/5221/2024
П О С Т А Н О В А

іменем України

20.12.2024 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі судді Глоби М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від СіЗ ДВКР СБ України ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Куп`янська Харківської області, громадянина України, військовослужбовця в/ч № НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

20.06.2024 року солдат ОСОБА_1 відповідно до наказу командира в/ч № НОМЕР_1 за № 172 від 20.06.2024 року був призначений на посаду механіка-оператора відділення зв`язку взводу зв`язку в/ч № НОМЕР_1 .

В подальшому, в порушення абз. 9 п. 2.1. Інструкції із забезпечення захисту інформації в мережах радіозв`язку Збройних Сил України ті інших складових сил оборони, побудованих з використанням обладнання стандарту DMR, затвердженої наказом Генерального Штабу Збройних Сил України від 15.01.2024 року № 21/ДСК, а саме без затвердження списків осіб, відповідальних за генерацію, запис ключів шифрування до засобів радіозв`язку стандарту DMR та документів, що містять інформацію про ключі шифрування, ОСОБА_1 за усним погодженням з командиром в/ч № НОМЕР_1 призначено для здійснення заходів з генерації ключів шифрування та прошивки засобів радіозв`язку.

У період з 20.06.2024 року до 30.11.2024 року ОСОБА_1 здійснював генерацію ключів шифрування до засобів радіозв`язку, прошивку радіостанцій згенерованими ключами, а також проводив взаємодію з суміжними підрозділами, зокрема з НОМЕР_2 окремим батальйоном територіальної оборони в/ч № НОМЕР_3 та прикордонною комендатурою швидкого реагування НОМЕР_4 прикордонного загону в/ ч № НОМЕР_5 в частині доведення ключів шифрування та файлів налаштувань. Однак, вказані дії ОСОБА_1 здійснював в порушення вимог п. 3.10. Інструкції, а саме передав ключі шифрування за допомогою месенджерів WhatsApp та Threema зі свого власного телефону, який мав підключення до мережі Інтернет, що категорично заборонено, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 212-6 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 5 ст. 212-6 КУпАП, як безоплатне незаконне розповсюдження інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах, у паперовій чи електронній формі.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Як зазначено у ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце його проведення завчасно та належним чином, надав суду заяву про визнання своєї провини у скоєному в повному обсязі, просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Положеннями ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі у розгляді особи, стосовно якої складено протокол за ч. 5 ст. 212-6 КУпАП.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/ 97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Більш того, суд вважає необхідним зазначити про те, що у своєму рішенні від 26.04.2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», Європейський суд з прав людини вказав на те, що розумність тривалості провадження в суді повинна оцінюватись відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника (в даному випадку порушника) та відповідних органів влади, а також важливості для заявника (порушника) питання, що розглядається.

Окрім цього, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, відповідно до яких справа про адміністративне правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 212-6 КУпАП розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади, а непонесення відповідальності за скоєне правопорушення дискредитує державу та руйнує моральні цінності суспільства.

Приймаючи до уваги, що в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 про розгляд справи у його відсутність, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності останнього.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення та наявні в ній докази, суд вважає, що провина ОСОБА_1 у фактично скоєному підтверджується наступним.

Даними протоколу про адміністративне правопорушення № 17/5/1-5425 нт від 05.12.2024 року, згідно до якого 20.06.2024 року солдат ОСОБА_1 відповідно до наказу командира в/ч № НОМЕР_1 за № 172 від 20.06.2024 року був призначений на посаду механіка-оператора відділення зв`язку взводу зв`язку в/ч № НОМЕР_1 . В подальшому, в порушення абз. 9 п. 2.1. Інструкції із забезпечення захисту інформації в мережах радіозв`язку Збройних Сил України ті інших складових сил оборони, побудованих з використанням обладнання стандарту DMR, затвердженої наказом Генерального Штабу Збройних Сил України від 15.01.2024 року № 21/ДСК, а саме без затвердження списків осіб, відповідальних за генерацію, запис ключів шифрування до засобів радіозв`язку стандарту DMR та документів, що містять інформацію про ключі шифрування, ОСОБА_1 за усним погодженням з командиром в/ч № НОМЕР_1 призначено для здійснення заходів з генерації ключів шифрування та прошивки засобів радіозв`язку. У період з 20.06.2024 року до 30.11.2024 року ОСОБА_1 здійснював генерацію ключів шифрування до засобів радіозв`язку, прошивку радіостанцій згенерованими ключами, а також проводив взаємодію з суміжними підрозділами, зокрема з НОМЕР_2 окремим батальйоном територіальної оборони в/ч № НОМЕР_3 та прикордонною комендатурою швидкого реагування НОМЕР_4 прикордонного загону в/ ч № НОМЕР_5 в частині доведення ключів шифрування та файлів налаштувань. Однак, вказані дії ОСОБА_1 здійснював в порушення вимог п. 3.10. Інструкції, а саме передав ключі шифрування за допомогою месенджерів WhatsApp та Threema зі свого власного телефону, який мав підключення до мережі Інтернет, що категорично заборонено, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 212-6 КУпАП (а.с. 1-4).

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП. Як вбачається зі змісту протоколу, ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП та роз`яснені положення ст. 63 Конституції України.

Даними витягу із наказу № 172 від 20.06.2024 року (а.с. 5).

Даними пояснень ОСОБА_1 від 01.12.2024 року, ОСОБА_2 від 02.12.2024 року, (а.с. 7, 13-14).

Даними фото таблицями (а.с. 8-12).

Даними копії журналу обліку ключів шифрування в/ч № НОМЕР_1 (а.с. 15-18).

Диспозиція ч. 5 ст. 212-6 КУпАП передбачає відповідальність за безоплатне незаконне розповсюдження інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах, у паперовій чи електронній формі.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 оскаржував заходи забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»), суд враховує наявність узгоджених між собою, належних та допустимих доказів, які вказують на наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-6 КУпАП.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15.05.2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Таким чином, при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставини, що пом`якшує та, що обтяжує відповідальність за скоєне, суд вважає за можливим призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 5 ст. 212-6 КУпАП у виді штрафу з конфіскацією незаконно розповсюджених чи призначених для розповсюдження копій баз даних, що є достатньою мірою відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Однак, відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, між іншим, військовослужбовці.

Таким чином, ОСОБА_1 належить звільнити від сплати судового збору, як військовослужбовця.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 33-38, 40-1, 212-6, 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 212-6 КУпАП у виді штрафу на користь держави в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 85 (вісімдесят) грн. 00 коп. (одержувач ГУК Харків обл/МТГ Харків/21081100, банк одержувача Казначейство України (ЕАП), код одержувача 37874947, рахунок одержувача UA0020649), з конфіскацією незаконно розповсюджених чи призначених для розповсюдження копій баз даних.

Постанова судді протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

Суддя