Номер провадження: 33/813/2782/24
Головуючий у першій інстанції Сегеда О. М.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря - Зєйналової А.Ф.к., адвоката Цибульської Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

встановив:

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2024 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на п`ять років. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

З вказаної постанови вбачається, що 08 серпня 2024 року о 20 годині 04 хвилин у м. Одеса по вул. Героїв Крут, 40, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, електросамокатом, б/н, без права керування відповідної категорії на даний транспортний засіб, вчинивши правопорушення повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 працівниками полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції складено протокол серії ААД №813211 від 08 серпня 2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2024 року представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)з матеріалів справи не можна встановити, яким транспортним засобом керував ОСОБА_1 08.08.2024 року о 20:04 год. у м. Одеса по вул. Героїв Крут, 40, який у даного транспортного засобу двигун, який у двигуна робочий об`єм, якщо це електросамокат, то яка потужність електродвигуна та яка максимальна швидкість такого транспортного засобу, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено марку чи модель електросамокату з вказівкою про його потужність, а доданий до матеріалів справи диск відео фіксації не містить взагалі самого факту керування електросамокатом;

2)ОСОБА_1 не порушував жодного правила дорожнього руху та жодного законодавчого акту, у зв`язку із чим просив провадження у справі закрити;

Посилаючись на такі доводи, представник ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, справу про адміністративне правопорушення закрити з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення..

Заслухавши пояснення адвоката Цибульської Г.В., яка наполягала на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 126 КУпАП, були повторно досліджені наявні в матеріалах справи докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №813211 від 08.08.2024 року з якого вбачається, що 08.08.2024 року в м. Одеса по вул. Героїв Крут, 40, водій ОСОБА_1 керував електросамокатом без права керування відповідної категорії на даний транспортний засіб, дане правопорушення вчинене повторно протягом року (ЕАТ 7540829 від 16.08.2023 року), Своїми діями, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП. Подія зафіксована на ПВР № 471149. З протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був ознайомлений, про що в протоколі про адміністративне правопорушення міститься особистий підпис.

- довідка з якої вбачається, що згідно до звірки з базою ІКС «Адмінпрактика», станом на 08.08.2024 року ОСОБА_1 посвідчення водія НОМЕР_1 отримав 26.01.2019 року, статус: зданий на зберігання;

- довідка з якої вбачається, що згідно до звірки з базою ІКС «Адмінпрактика», станом на 08.08.2024 року ОСОБА_1 протягом року піддавався адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 126 КУпАП. 16.08.2023 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7540829, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.;

- постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7540829 від 16.08.2023 року, відповідно до якої працівником поліції розглянуто справу, в ході якої встановлено, що ОСОБА_1 в м. Одеса, по вул. Малиновського, 27 А керував транспортним засобом AC AIMA POWER EAGLE, номерний знак - не зареєстрований, без мотошолома та не маючи при собі посвідчення водія на право керування таким транспортним засобом. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 3400 грн.;

- диск з відеозаписом, з якого вбачається, що 08.08.2024 року приблизно о 20:10 год. працівник поліції спілкується із ОСОБА_1 , із розмови вбачається, що працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 , що електросамокат є транспортним засобом, а тому вживати алкогольні напої та їздити на такому транспортному засобі заборонено. Потім, у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою приладу Драгер. Працівник поліції разом із ОСОБА_2 пішли до транспортного засобу працівника поліції. ОСОБА_1 пояснював, що він після роботи вже вживав алкогольні напої. Працівник поліції сказав, що не треба тоді було їхати. Працівник поліції ще раз запитав ОСОБА_1 чи бажає він пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. ОСОБА_1 сказав, що він не заперечує того, що він випив, тому проходити нічого не буде. Працівник поліції спитав ОСОБА_1 , яке це в нього порушення, ОСОБА_1 відповів, що друге. Працівник поліції зауважив ОСОБА_1 , що в той час, як вони їхали біля нього, ОСОБА_1 почав на електросамокаті від них тікати. Також пояснив ОСОБА_1 , що, якщо він відмовиться від огляду, це також буде правопорушення і відносно нього буде складено адміністративний протокол. Працівник поліції перевірив по базі, чи притягався ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності, встановивши, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім того відносно нього було вже складено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, тому був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що з матеріалів справи не можна встановити, яким транспортним засобом керував ОСОБА_1 08.08.2024 року о 20:04 год. у м. Одеса по вул. Героїв Крут, 40, який у даного транспортного засобу двигун, який у двигуна робочий об`єм, якщо це електросамокат, яка потужність електродвигуна та яка максимальна швидкість такого транспортного засобу, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено марку чи модель електросамокату з вказівкою про його потужність, а доданий до матеріалів справи диск відео фіксації не містить взагалі самого факту керування електросамокатом, суд апеляційної інстанції зауважує на такому.

Відеозапис віднесений ч. 1 ст. 251 КУпАП до джерел доказів. Отже, поліцейські, здійснюючи відеофіксацію правопорушення з відеореєстратора, дані про який внесені у протокол про адміністративне правопорушення, діяли відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» та положень КУпАП.

Також із дослідженого відеозапису не вбачається будь-яких порушень працівниками поліції «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Водночас, відповідно до п. 1.4.5 «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів)», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03 лютого 2016 року, однією із декількох цілей використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції є забезпечення об`єктивного розгляду справ уповноваженими органами шляхом створення додаткових належних доказів.

Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність відеозапису адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не надано. Не встановлено таких і під час апеляційного розгляду справи.

Між тим, апеляційний суд доходить до переконання, що з відеозапису встановлено, що 08.08.2024 року під час спілкування з водієм, у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, тому водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Однак, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер ОСОБА_1 відмовився, також відмовився пройти медичний огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП. Оскільки ОСОБА_3 допустив порушення протягом року, на нього було складено адміністративний протокол за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Більш того, з відеозапису вбачається, що працівником поліції було перевірено по базі ОСОБА_1 щодо здійснених ним правопорушень та встановлено, що останній протягом року вчинив правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, за що відносно нього і було складено інший адміністративний протокол. Також заслуговує на увагу той факт, що під час розмови ОСОБА_1 із працівником поліції, він жодного разу не заперечував факту того, що він не перебував за кермом електросамокату. Більш того, він сам пояснював, що відмічав після роботи, вживав алкогольні напої тому поїхав на електросамокаті.

Отже, відповідно до положень п. 1.10 Правил дорожнього руху:

водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі;

транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів;

механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини та механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт;

Згідно з п.п.б) п. 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

Пунктом 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 (зі змінами) (далі - Положення) визначено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії: А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт; А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. сантиметрів і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше;В1 - квадро- і трицикли, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів; В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми;С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів);С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів);D1 - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує 16;D - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, більше 16;ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE - состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D, яким водій має право керувати, але який не належить до зазначених категорій составів транспортних засобів; Т - трамваї та тролейбуси.

Виходячи із аналізу зазначених положень нормативно правових актів:1) транспортні засоби з електродвигуном підпадають під законодавче поняття - транспортний засіб; 2) в розрізі транспортних засобів з електродвигуном, посвідчення водія повинна мати особа, яка керує трамваєм, тролейбусом або транспортним засобом з потужністю електродвигуна понад 3 кВт; 3) особа, яка керує транспортним засобом з електродвигуном потужністю до 3 кВт не повинні мати посвідчення водія жодної з передбачених категорій та не є водієм.

Як вбачається з ЄДРСР постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Із змісту постанови вбачається, що 12.06.2023 року, о 21 год. 55 хв. в м. Одесі, по пров. Високий, 24, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Suzuki Grand Vitara, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306. Дану постанову оскаржено в апеляційному порядку не було.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7540829 від 16.08.2023 року, відповідно до якої працівником поліції розглянуто справу, в ході якої встановлено, що ОСОБА_1 в м. Одеса, по вул. Малиновського, 27 А керував транспортним засобом AC AIMA POWER EAGLE, номерний знак - не зареєстрований, без мотошолома та не маючи при собі посвідчення водія на право керування таким транспортним засобом. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 3400 грн.

Отже, даною постановою ОСОБА_1 було притягнуто за те, що він керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами стоком на один рік.

Таким чином, складаючи адміністративний протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, як за керування транспортним засобом (електросамокатом), працівник поліції діяв у відповідності із чинним законодавством, оскільки дане правопорушення вчинене ОСОБА_1 повторно протягом року (тобто його було вже пригнуто постановою від 16.08.2024 року до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, як керування транспортним засобом, особою, яка позбавлена такого права).

Відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористався, не вказав заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Крім того, вказуючи про порушення співробітниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апелянт не надав до суду доказів про звернення зі скаргами на дії поліцейського до компетентних органів, що дає підстави суду вважати такі посилання апеляційної скарги, як спроби апелянта уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Посилання на інші порушення співробітниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження при розгляді справи по суті.

Отже, як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 ставиться в провинну повторне протягом року порушення п. 2.1 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Згідно п. 2.1 а Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Так, частинами 2-4 ст. 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2); керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3); керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4).

Тобто, вбачається, що для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 5 ст. 126 КУпАП, необхідно встановити факт керування особою, яка не має права керування таким транспортним засобом; або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; або позбавленою права керування транспортними засобами, і що таке керування є повторним протягом року.

Така кваліфікуюча ознака, як повторність, доводиться наявністю діючої постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема за керування транспортним засобом без права керування (ч. 2 ст. 126 КУпАП), за яке протягом одного року її вже було піддано адміністративному стягненню.

Факт керування транспортним засобом доводиться відео-фіксацією правопорушення або поясненнями свідків (свідка).

Так, матеріалами справи встановлено, що складаючи протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №813211 від 08.08.2024 року, відносно ОСОБА_1 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП, працівник поліції послався на постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7540829 від 16.08.2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 3400 грн.

Матеріали справи не містять доказів оскарження або скасування вищевказаної постанови.

Отже, посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, ОСОБА_1 не порушував жодного правила дорожнього руху та жодного законодавчого акту, у зв`язку із чим просив провадження у справі закрити, спростовується дослідженими матеріалами справи.

В справах про адміністративне правопорушення доказом повторності як раз є наявність діючої постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема за керування транспортним засобом без права керування (ч. 2 ст. 126 КУпАП), за яке протягом одного року вже було піддано адміністративному стягненню, так в матеріалами справи підтверджено, наявність діючої постанови відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Також із дослідженого відеозапису вбачається, що коли працівники поліції спілкувалися із ОСОБА_1 , останній не заперечував факту керування ним електросамокатом, а навпаки він підтверджував даний факт, крім того працівник поліції повідомив останньому, що електросамокат є транспортним засобом, а отже діючою постановою його право керування таким транспортом є обмеженим.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, оцінюючи докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної постанови суду першої інстанції та не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення на ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП в межах санкції ч. 5 ст.126 КУпАП.

З таких підстав апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова