Справа № 442/5172/24
Провадження №3/442/1405/2024
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 грудня 2024 року

Суддя Дрогобицького мiськрайонного суду Львiвської областi Гарасимків Л.І., розглянувши матерiали, якi надiйшли з Дрогобицького відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

16.06.2024 о 09.49 год., в с.Унятичі, вул.І.Франка, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Renault Twingo» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного спяніння, огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився в стані в медичному закладі, що підтверджується Висновком лікаря №116 від 16.06.2024р., тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання правопорушник не з`явився, однак від адвоката Кондратюка Т.А.

поступили письмові пояснення, в яких просить провадження у справі закрити.

Оглянувши подані письмові пояснення про справі, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України слід закрити виходячи з наступного.

Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного.

Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об`єднаються у чотири групи (елементні: об`єкт адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб`єкт адміністративного правопорушення та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов`язковими. Суб`єктивна сторона - відображає психічне ставлення особи до скоєного діяння і наслідків, що наступають в результаті цього діяння. Вина особи - є необхідним елементом суб`єктивної сторони.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

За змістом ст.252 та ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідати вимогам ст.283 КУпАП.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно Протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №822378 «16.06.2024р. о 09 год. 49 хв. в с.Унятичі вул. Івана Франка, водій ОСОБА_1 керував тз марки «Renault Twingo» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у мед закладі, що підтверджується висновком лікаря №116 від 16.06.2024р. із статтею 266 КУпАП ознайомлено, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП».

Відповідальність за ч.І ст.130 КУпАП настає у випадку керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного. наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними та допустимими доказами. Щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Таку сукупність ознак формують чотири складових елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб єкт та суб 'єктивна сторона.

Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Об`єктом правопорушень, передбачених статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху і на річковому транспорті та маломірних судах.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частино 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, характеризується наявністю прямого умислу.

Суб`єктом правопорушень, передбачених частиною 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є водії транспортних засобів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку - орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зазначені дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд враховує той факт, що вина ОСОБА_1 у вчинені правопорушення передбаченого ч.І ст.130 КУпАП не доведена беззаперечними і належними доказами, оскільки не оспорюється і судовому засіданні той факт, що на місці зупинки поліцейським проводився огляд ОСОБА_1 за допомогою спеціального технічного засобу DRAGER на стан алкогольного сп`яніння. Результат - 0,00.

Крім того, судом взято до уваги і те, що всупереч вимогам ч.І ст.266 КУпАП, правопорушник ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, однак від керування його не відсторонили.

Згідно висновку №116 від 16.06.2024р. огляд на стан наркотичноу сп`яніння ОСОБА_1 проводився у КНП «Дрогобицька міська лікарня №1», Дрогобицької міської ради з використанням швидкого тесту SNIPER 10, однак як вбачається із доданих відеозаписів, інших будь-яких лабораторних досліджень біоматеріалу ОСОБА_1 у КНП «Дрогобицька міська лікарня №1» Дрогобицької міської ради не було здійснено.

Постановою Кабінету Міністрів України № 690 від 13.06.2024р. (за три дні до подій зазначених у протоколі) внесено зміни до ПОРЯДКУ направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008р. № 1103.

Зокрема, внесено зміни до п.10 Порядку №1103, згідно змісту якого, огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), тестів на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини лабораторним дослідженням.

Крім того судом враховано той факт, що в інструкції, до швидкого тесту SNIPER 10 (розділ «Спосіб застосування та дози» підрозділ «позитивний результат» зазначено: зразки із позитивним результатом повинні бути підтверджені більш специфічним методом. Перевагу віддають газовій хроматографії/мас-спектрофотометрії (ГХ/МС) або високоефективній рідинній хроматографії, а в підрозділі «Обмеження» вказано: дані, отримані в результаті тестування, є лише попереднім якісним результатом. Для отримання заключного результату необхідно використовувати більш специфічний альтернативний метод. Заключний діагноз повинен бути встановлений лікарем після оцінки всіх клінічних та лабораторних даних.

Крім того, судом враховано те, що згідно відео зображення на диску (файл 01505_ _0008А.MP4 ), медичний працівник яка проводила тест не дотрималась інструкції з використання тесту і оцінила результат швидше ніж після 4 хвилин передбачених інструкцією, на відеозображенні, у час 10:30:55 поліцейський пояснює ОСОБА_1 : «всюди в Вас по два наприклад і ось тут два, а це є синтетична марихуана, значить Ви перебуваєте під дією наркотичного сп`яніння», однак наявність двох смужок є негативним тестом.

Крім того, на відеозаписі відсутні дані про реальний огляд водія ОСОБА_1 лікарем для отримання даних необхідних для складання (заповнення) акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (Додаток 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року N 1452/735.

Згідно змісту п.7 розділу III Інструкції № 1452/735, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов 'язкове.

Окрім зазначеного вище, 17.06.2024р. ОСОБА_1 здав у лабораторії «МЕДІС» (вул. Шептицького,7/1, м. Дрогобич, Львівська область) сечу для аналізу на визначення наркотиків у сечі та згідно результатів досліджень результат - негативний (морфін, кокаїн, амфетамін, маріхуана, метамфетамін, метилендіоксіметамфетамін, бензодіазопіни, трициклічні антидепресанти, барбітурати, метадон), результат лабораторних досліджень, рахунок № 1413559 від 17.0б.2024р., чек № .

Крім того, судом враховано той факт, що Постановою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 липня 2024 року, за клопотанням захисника у справі призначено судово-медичну токсикологічну експертизу, проведення якої доручено експертам Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи», однак Експертиза не була проведена з незалежних від особи яка притягається до адміністративної відповідальності причин, а відтак у відсутності Висновку експерта не можна було належно встановити відсутність у ОСОБА_1 стану наркотичного сп яніння.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведено з грубим порушенням Порядку № 1103, Інстукції № 1452/735, встановленого виробником способу використання швидкого тесту SNIPER 10, а наявність негативного результату лабораторного дослідження сечі від 17.06.2024р. та не проведення судово-медичної токсикологічної експертизи сечі з незалежних від особи яка притягається до адміністративної відповідальності причин, ставить під сумнів достовірність висновку лікаря № 116 від 16.06.2024р., яким встановлено перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп яніння.

Крім того, судом взято до уваги той факт, що Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не заповнене належним чином ( відсутні записи у графі «результати огляду, серія та номер протоколу», вказані ознаки сп`яніння які не відповідають дійсності).

Крім того, судом взято до уваги той факт, що тремтіння пальців рук у ОСОБА_1 не було, а звужені зіниці очей у сонячний день є нормальним явищем, крім того ознакою наркотичного сп`яніння згідно п.4 розділу І Інстукції № 1452/735, є «звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло», реагування зіниць на світло ніхто не провіряв, вказана ознака «неприродна блідість» не відповідає дійсності, на відеоматеріалах видно, що водій ОСОБА_1 виглядає нормально, поведінка адекватна.

Крім того, з відеозображення вбачається, що поліцейський заповнює направлення уже після огляду ОСОБА_1 лікарем (файл 01430_0008А.МР4 о 10 год. 35 хв.).

Наявний в справі рапорт поліцейського згідно постанови Верховного Суду від 20.05.2020 р. у справі № 524/5741/16-а, не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Крім того, наявні в матеріалах справи відеозаписи з бодікамер не відображають усіх подій, запис здійснено з перервами, крім того, у протоколі не вказано назву, номер та серію відеокамери на яку здійснювався відеозапис.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу (п.5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої Наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018р.).

З оглянутих відеозаписів не вбачається що ОСОБА_1 поліцейським роз 'яснюються його права та обов язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 286 КУпАП.

Також не відображено на відеозаписі момент складання протоколу, не відображено реального огляду лікарем ОСОБА_1 .

Відповідно до п.11 розділу II Іструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.20J5p., (далі Інструкція № 1376,), при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП.

Відповідно до ч.4 ст.256 КУпАП, при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу.

Крім того судом враховано той факт, що Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, таким чином Протокол серії ААД №822378 за ч.1 ст.130 КУпАП від 16.06.2024p., складено з порушенням вимог ст.256 КУпАП та Інструкції № 1376, а проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведено з грубим порушенням Порядку № 1103, Інстукції № 1452/735, встановленого виробником способу використання швидкого тесту SNIPER 10.

Наявність негативного результату лабораторного дослідження сечі від 17.06.2024р., та не проведення призначеної судом судово-медичної токсикологічної експертизи сечі з незалежних від особи яка притягається до адміністративної відповідальності причин ставить під сумнів достовірність висновку лікаря № 116 від 16.06.2024р., яким встановлено перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння.

Не доведення стану перебування водія в наркотичному спані унеможливлює притягнення його до адміністративної відповідальності через відсутність складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v.Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року) Європейський суд з прав людини визначив, що суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом» (п. 78). Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. (Постанова ВС від 08.07.2020р. №463/1352/16-а).

Крім того, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт перебування правопорушника за кермом автомобіля та власне керування цим транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробков проти України» № 39598/03, від 21 липня 2011 року, п. 65), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування « поза розумним сумнівом » (справа «Ireland v.the UnitedKingdom», Series A заява № 25, від 18 січня 1978 року, п. 161).

Судом наголошується, що стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за, чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючої в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Згідно з ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При матеріалах справи, відсутні фактичні дані на спростування доводів правопорушника, а при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не було долучено будь яких інших доказів вчинення останнім адміністративного правопорушення, а відтак вважаю, що направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, відповідно наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі за недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим висновок особи, яка склала протокол, є необґрунтованим належним чином та він суперечить чинним нормативним актам, внаслідок чого такий висновок має суб`єктивний характер та не відповідає вимогам щодо його допустимості та достатності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин, зокрема відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи усе вище викладене та аналізуючи докази в їх сукупності, вважаю, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі у відповідності до п.1 ч.1ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.130, 245, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя