печерський районний суд міста києва
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2024 року суддя Печерського районного суду м. Києва Шапутько С.В., за участю секретаря Івахненка А.О., прокурора Сказка Р.І., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу організації добору персоналу апарату Міністерства департаменту управління персоналом Міністерства економіки України, будучи державним службовцем категорії «В», відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 2-7 Розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» та частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», 06.05.2022 припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, 26.03.2024 о 19:41 несвоєчасно, без поважних причин подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2022 рік (після звільнення), шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування у власному персональному електронному кабінеті, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнала себе винною у вчиненні адміністративного правопорушення та щиро розкаялась. Водночас пояснила, що у 2022 році працівникам Міністерства економіки України , було доведено інформацію, що у зв`язку з введенням на території України дії воєнного стану суб`єкти декларування звільнялися від обов`язку подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування до закінчення дії воєнного стану або відновлення такого обов`язку у встановленому законом порядку. Після припинення виконання функцій держави, через власну неуважність, вона не приділила належної уваги інформації щодо відновлення електронного декларування та нормам Закону України «Про запобігання корупції», які регламентують порядок, строки подання декларації уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в умовах воєнного стану. 31.12.2022 вона отримала смс-повідомлення від працівників Міністерства економіки України із інформуванням щодо необхідності подання декларації, проте вона вважала, що термін подання вказаної декларації становить до 01.04.2024. Факт несвоєчасної подачі декларації допустила через власну неуважність та невірне визначення кінцевого терміну подання такої декларації.

Прокурор у судовому засіданні вважав наявним в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Вказав, що протягом розгляду справи не встановлено наявності будь-яких поважних причин для несвоєчасної подачі декларації, просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Суд, вислухавши позиції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та матеріали, які надані в судовому засіданні, дійшов наступного висновку.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи винна дана особа в його вчиненні.

На підставі вищезазначеного, виходячи з доказів, які містяться в матеріалах справи, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується: повідомленням Національного агентства з питань запобігання корупції про факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування /а. м. 19/; послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 /а. м. 21-22; інформацією Міністерства економіки України щодо проходження ОСОБА_1 державної служби /а. м. 26-35/.

Дії ОСОБА_1 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Стаття 33 КУпАП передбачає, зокрема, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, суд вважає щире каяття, а також вчинення правопорушення особою пенсійного віку.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Частина 2 ст. 284 КУпАП передбачає, що постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування ,а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Оцінюючи в сукупності дії, наслідки та ставлення ОСОБА_1 до вказаних дій, а саме конкретні обставини вчиненого адміністративного правопорушення, з урахуванням даних що характеризують особу, відсутність суспільно шкідливих наслідків діяння, вік особи, що притягується до адміністративної відповідальності - 63 роки, вважаю наявними підстави застосувати положення ст. 22 КУпАП та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Водночас суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, враховуючи той факт, що усне зауваження, виходячи з норм ст.ст. 24, абз. 2 ст. 284 КУпАП, не відноситься до видів адміністративних стягнень та являється однією із можливостей, визначених КУпАП, для звільнення особи від адміністративної відповідальності, суд не вбачає підстав для стягнення судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 172-6, 275-280, 283-287 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю скоєного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя С. В. Шапутько