Справа№368/1382/16-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.08.2024 року Суддя Кагарлицького районного суду Київської області Іванюта Т.Є. розглянувши справу яка надійшла від НП України ДПП УПП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий Залізничним РУ ГУ МВС України в м.Києві 26.02.1998 року, РНОКПП НОМЕР_2 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД №424785 від 16.07.2023 р. ОСОБА_1 16.07.2023 о 21 год 55 хв на 95 км а/д М-06 Київ-Чоп, поблизу с.Царівка Житомирського р-ну, керуючи автомобілем «Toyota» , д.н.з. НОМЕР_3 , рухаючись узбіччям, маючи намір змінити напрямок руху, при зміні напрямку руху не переконався у безпечності своїх дій та вчинив зіткнення з транспортним засобом DAF, д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановами суддів Кагарлицького районного суду Київської області вказана справа неодноразово була повернута на доопрацювання для усунення недоліків, які не були належним чином усунуті а тому суд вважає за необхідне ухвалити рішення на підставі наявних у матеріалах справи документах.

Суд проаналізувавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,

Судом встановлено на підставі фотознімків 1,2,3,4 з місця ДТП, що автомобіль «Toyota», д.н.з. НОМЕР_3 однією половиною знаходився в правій смузі, іншою половиною на узбіччі, а лінія розмітки (34.1.2) знаходилася з лівого боку автомобіля. Після зіткнення автомоібль «Toyota», знаходився на пів корпусу попереду автомобіля DAF, д.н.з. НОМЕР_4 , що не співпадає із схемою ДТП, де автомобілі вказані в один рівень.

А тому суд вважає, що пояснення ОСОБА_3 про те, що лінія розмітки (34.1.2) знаходилася з лівого боку автомобіля «Toyota» суперечать фотознімкам, а тому не можуть бути взяті до уваги.

Характер пошкоджень на автомобілі «Toyota», ( фото 7,8) вказує на те, що водій ДАФ, не дотримуючись дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota», ззаді.

Вказане також підтверджується і відеозаписом, з якого вбачається зовсім інше розташування транспортних засобів ніж у схемі місця ДТП.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих,

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі. У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року). Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності грунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1). В рекомендації № К. (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Згідно роз`яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №18. судам при розгляді справ необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247 і 280 КУпАП.

Згідно вимогам п. 7 розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 , а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б беззаперечно свідчили про його вину і не викликали сумнівів. Вказаний протокол має наявні виправлення в номерних знаках автомобілів. Вказані виправлення не завірені, дані щодо ознайомлення ОСОБА_1 із виправленнями відсутні. А тому суд вважає протокол про адміністративне правопорушення та схему місця ДТП від 16.07.2023 року не допустимим доказом і не може покласти в основу постанови. Суд не може виходити за межі адміністративного протоколу і самостійно встановлювати нові обставини.

Отже, обгрунтовувати висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП на підставі наявного протоколу про адміністративне правопорушення, не можна, оскільки протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі.

Згідно норми ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. За таких обставин, справу у провадженні слід закрити, оскільки в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тому відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, ч. 1 ст. 247, КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя: Т.Є. Іванюта.