1Справа № 335/8734/24 3/335/2528/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про накладення адміністративного стягнення

18 жовтня 2024 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за таких обставин.

21.07.2024 о 23:30 год. у м. Запоріжжя по бул. Шевченка, буд. 18, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «BMW 316», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав, пояснив, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Так, 21.07.2024 він керував вищезазначеним автомобілем та о 23:37 год. був зупинений працівниками поліції. Разом із ним в автомобілі знаходився його знайомий, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та якого він забрав з бару і відвозив додому. Поліцейські озвучили причину зупинки як надходження інформації від людей, що у закладі випивають і хтось може сісти за кермо. Йому не були роз`яснені його права, а також не забезпечено право на правову допомогу. Він запропонував пройти огляд на місці зупинки, але поліцейський зазначив, що він вбачає у нього ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку із чим необхідно пройти огляд у лікаря-нарколога. Разом із тим, оглядом відеозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, встановлено, що ознаки наркотичного сп`яніння, про які вказував поліцейський, не знайшли свого підтвердження. Поліцейський тиснув на нього і вимагав якнайшвидшої відповіді. ОСОБА_1 робив спроби зателефонувати знайомому адвокату. Вже о 23:42 год. поліцейський запропонував йому пройти огляд фразою: «…або їдемо на огляд, або відмовляєшся». Пасажир автомобіля сказав: «Відмовляємось», а він відповів, що «не відмовляється». О 23:46 поліцейська запропонувала підійти до неї з метою складання протоколу, на що він знов відповів, що не відмовляється. Також він після того, як додзвонився адвокату, о 23:49 год. знов повідомив поліцейську, що не відмовляється. Поліцейський зазначив, що вже пізно, що він вже відмовився і що буде складено протокол. Пізніше, о 23:57 год. ОСОБА_1 знов повторив, що готовий проїхати на огляд. Таким чином, з моменту зупинки та до моменту отримання згоди пройшло 12 хвилин. Тому вважає, що протокол складено щодо нього безпідставно, у зв`язку із чим просив закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, поліцейську, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу таких висновків.

Так, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 985167 від 21.07.2024, яким зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння;

довідкою про відсутність повторності вчинення правопорушення за ст. 130 КУпАП;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, виписаним 21.07.2024 о 23:43 год., відповідно до якого огляд ОСОБА_1 не проводився у зв`язку з відмовою;

рапортом поліцейського, згідно із яким під час несення служби у складі екіпажу «Хижак 203» 08.06.2024 у м. Запоріжжі по бул. Шевченка, буд. 18, було зупинено автомобіль «BMW 316», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. Щодо ОСОБА_1 було складено протокол серії ААД № 985167 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл не видавався, про повторність попереджений. Транспортний засіб припарковано без порушень ПДР України;

архівом правопорушень;

інформацією, що міститься на лазерному диску із відеозаписом реєстраторів поліцейських, яким зафіксовано, що дійсно ОСОБА_1 керував автомобілем «BMW 316», державний номер НОМЕР_1 , та був зупинений поліцейськими у зв`язку із підозрою на факт керування автомобілем у стані наркотичного сп`яніння. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 протягом тривалого часу (більше 10 хв.) ухилявся від прямої відповіді на запитання, постійно відходив з телефоном від поліцейського, внаслідок чого поліцейський дійшов висновку про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Отже, версія ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від огляду, а навпаки бажав його пройти, суперечить доказам, наявним у матеріалах цієї справи.

Так, під час судового розгляду за клопотанням ОСОБА_1 було викликано інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3 УПП в Запорізькій області ДПП Логінову В.М., яка склала протокол про адміністративне правопорушення у цій справі, та яка пояснила, що екіпажу надійшла інформація від відвідувачів розважального закладу про те, що нетверезий водій сів за кермо автомобіля. Вони неподалік побачили, як автомобіль починає рух і прослідували за ним. Зупинивши автомобіль, вони встановили у водія ( ОСОБА_1 ) ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що водій не надав згоди. Тому щодо останнього і було складено протокол. Щодо часу вчинення правопорушення, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення, вказала, що цей час проставлявся за даними відеореєстратора, яким обладнаний патрульний автомобіль. Час складання протоколу зазначений відповідно до годинника.

Оглядом відеозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, встановлено, що ОСОБА_1 були озвучені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, порушення координації рухів, які надавали поліцейському підстави для направлення останнього до закладу охорони здоров`я. Не погодження ОСОБА_1 та його захисника із тим, що у дійсності ці ознаки не мали місця, не ґрунтуються на даних відеозапису, з якого випливає, що дійсно мало місце тремтіння пальців рук у ОСОБА_1 , порушення мови і порушення координації рухів.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не перебував у стані наркотичного сп`яніння, також не відповідає змісту об`єктивної сторони поставленого йому у провину адміністративного правопорушення. Об`єктивна сторона даного правопорушення проявляється у відмові особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п. 2.5 Правил дорожнього руху та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція). За змістом цих нормативних актів, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Суд зауважує, що відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, у даному випадку саме поліцейським, яким складено протокол та матеріали справи, оцінено стан ОСОБА_1 на предмет наявності у нього ознак наркотичного сп`яніння, за наслідками чого останньому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я. Суд при цьому зауважує, що жоден із нормативних актів не надає водієві права оспорювати таку вимогу поліцейського.

Також поліцейським було оцінено і поведінку ОСОБА_1 , який на пряме запитання щодо проходження огляду не надавав деякий час однозначної відповіді, постійно відходив від поліцейського з телефоном в руці, що було обґрунтовано розцінено поліцейським як відмова від проходження огляду. Суд звертає увагу на те, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття, а поведінка ОСОБА_1 була такою, яка не ставила під сумнів факт відмови. Погодження на огляд з боку ОСОБА_1 фактично відбулось вже після встановлення факту відмови від огляду на стан наркотичного сп`яніння та після початку складання протоколу. Дані дії ОСОБА_1 після початку складання протоколу не спростовують обставин вчинення правопорушення, інкримінованого останньому у цій справі.

Крім того, під час зупинки ОСОБА_1 не заявляв клопотання про залучення захисника, про надання йому правничої допомоги, а також не повідомляв поліцейських про те, що ним за телефоном буде отримана консультація адвоката. Дана версія була озвучена ОСОБА_1 вже під час розгляду даної справи і жодними доказами не підтверджується. Тому суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 про порушення поліцейськими його прав, зокрема права на правничу допомогу.

Під час перевірки судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень, допущених при їх складанні, не встановлено. Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції. В ньому зазначено дату та місце його складання, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення адміністративного правопорушення, його сутність, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Можлива розбіжність у часі вчинення правопорушення і часі складання протоколу була пояснена під час розгляду справи поліцейською, яка склала протокол.

Відтак, підстави для закриття провадження у цій справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення відсутні.

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, будучі особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до вимог статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Тому з урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами згідно із санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного, ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст.ст. 7, 9, 23, 24, 27, 29, 33, 34, 35, 38, 40-1, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284, 294, 300, 300-1, 307 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок (Отримувач: ГУК у Запорізькій області/Запорізька обл./21081300, Код отримувача: (ЄДРПОУ) 37941997, Номер рахунку (IBAN): UA0008001 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави Україна судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (Отримувач: ГУК у м.Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача: (ЄДРПОУ) 37993783, Номер розрахунку (IBAN): UA0026001, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Символ звітності: 256).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя А.В. Шалагінова