Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 Самолюка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника Самолюка Василя Васильовича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.02.2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КпАП України, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 28.11.2023 року о 15 годині 30 хвилин здійснювала господарську (підприємницьку) діяльність по наданню послуг з ремонту автомобільних сидінь за готівкові кошти без державної реєстрації в якості суб`єкта господарської діяльності. Зокрема, ОСОБА_1 28.11.2023 року о 15 годині 30 хвилин по вулиці Теремнівська, 107 в селі Липини, з метою отримання прибутку, надала послуги по ремонту автомобільного сидіння за готівкові кошти в розмірі 600,00 гривень, без державної реєстрації в якості суб`єкта господарської діяльності, чим порушила вимоги ст.58 ГК України та ст.50 ЦК України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КпАП України (а.с.22).

Не погоджуючись із постановою судді захисник Самолюк В.В. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову та прийняти нову, якою провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вважає оскаржувану постанову незаконною, оскільки матеріали справи не містять відомості про системність зайняття ОСОБА_1 даним видом діяльності, хоча наявність таких відомостей є обов`язковим, оскільки основною умовою настання відповідальності за ч.1 ст.164 КпАП України є провадження особою такого виду діяльності системно, тобто три і більше разів протягом року.

Не встановлені такі відомості і судом під час розгляду справи. Зазначення у протоколі про зайняття ОСОБА_1 цією діяльністю 28.11.2023 року не може бути доказом системності її дій, при цьому всі сумніви в цій частині мають тлумачитись на користь ОСОБА_1 . Дані обставини дають підстави дійти висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак системності зайняття даним видом діяльності, як того вимагає закон, відтак склад адміністративного правопорушення відсутній.

Щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає наступне. Оскаржувана постанова винесена 22.02.2024 року без участі ОСОБА_1 , проте фотокопію постанови захисник Горбань Т.П. отримав лише 12.11.2024 року.

Повістка на адресу місця проживання ОСОБА_1 судом не направлялась, а її виклик до суду було здійснено через оголошення про виклик особи зареєстроване місце поживання (перебування) місцезнаходження чи місце роботи невідоме. Така форма виклику КпАП України не передбачена, особливо у ситуації коли сторона має зареєстроване місце постійного проживання. Так само, на адресу ОСОБА_1 не направлялась оскаржувана постанова від 22.02.2024 року.

Про наявність судового провадження у справі ОСОБА_1 дізналась від співробітників державної виконавчої служби 06.11.2024 року у зв`язку із вчиненням щодо неї дій з примусового стягнення органами державної виконавчої служби, після чого негайно звернулась за правничою допомогою. 07.11.2024 року до суду була подана заява на ознайомлення з матеріалами справи, справа для ознайомлення була надана 12.02.2024 року (а.с.30-32).

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та її захисника, які підтримали останню з мотивів, викладених в ній, та просили її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.294 КпАП України скарга на постанову може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк може бути поновлено за заявою особи, яка має право оскаржити постанову.

Згідно до ч.1 ст.268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи те, що справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 розглянуто за її відсутності та відсутності доказів про належне повідомлення останньої про час та місце слухання справи, приходжу до висновку про необхідність скасування постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.02.2024 року та прийняття нової постанови, як це передбачено приписами п.3 ч.8 ст.294 КпАП України. Крім того в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 повідомила, що жодним чином не була повідомлена про проведення судового засідання 22.02.2024 року.

Відповідно до статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КпАП України, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст.251 КпАП України є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КпАП України, підтверджується:

-протоколом № 001903/602/07-05 про адміністративне правопорушення від 28.11.2023 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КпАП України (а.с.1);

-письмовою заявою ОСОБА_2 від 30.10.2023 року (а.с.2);

-наказом № 2483-п від 20.11.2023 року «Про проведення фактичної перевірки» (а.с.3);

-направленням на перевірку (а.с.4);

-актом відмови від підписання та отримання копії наказу на проведення фактичної перевірки, відмови від підпису в направленнях на проведення фактичної перевірки та допуску до перевірки від 28.11.2023 року (а.с.5, 6);

-відповіддю начальника ГУ ДПС у Волинській області від 28.11.2023 року про перебування ОСОБА_1 на обліку як ФОП (а.с.9);

-копіями скріншотів з перепискою ОСОБА_1 (а.с.10-12);

-доповідною запискою в.о. начальника управління податкового аудиту ГУ ДПС у Волинській області Чепелюк І. від 29.11.2023 року (а.с.13);

-відеозаписом (а.с.14).

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

Посилання апелянта на те, що для притягнення до адміністративної відповідальності за ст.164 КпАП України необхідне встановлення в діях фізичної особи ознак здійснення нею підприємницької діяльності, яка у тому числі має містити ознаки систематичності, суд апеляційної інстанції визнає безпідставними.

Згідно зі ст.42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Здійснення підприємницької діяльності без реєстрації або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, тягне адміністративну відповідальність за ст.164 КпАП України.

Відповідальність за ч.1 ст.164 КпАП України наступає у разі провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ч.1 ст.3 Господарського Кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

У зв`язку зі зміною законодавства, регламентуючого питання запровадження та здійснення господарської діяльності, до статті 164 КпАП України неодноразово вносилися відповідні зміни, у тому числі до частини першої вказаної норми права. Аналіз диспозиції ч.1 ст.164 КпАП України не дає підстав вважати, що до адміністративної відповідальності може бути притягнена фізична особа лише у разі систематичного порушення порядку провадження господарської діяльності. Сам по собі факт вчинення особою адміністративного правопорушення щодо здійснення господарської діяльності з надання послуг без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання, та без одержання необхідної ліцензії на провадження цієї діяльності, становить склад правопорушення, за який передбачена відповідальність за ч.1 ст.164 КпАП України.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували доводи апеляційної скарги про наявність підстав для закриття провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, в апеляційній скарзі не наведено та під час апеляційного перегляду справи не встановлено, а мотиви апеляційної скарги не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КпАП України, а також направлені порушником на уникнення адміністративної відповідальності.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КпАП України, є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст.251, 252 КпАП України, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву у апеляційного суду.

Водночас, відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За ч.6 ст.38 КпАП України адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

З протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , вбачається, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КпАП України, вчинене було 28.11.2023 року.

Оскільки за наслідками апеляційного розгляду оскаржувана постанова судді скасовується з прийняттям нової відповідно до п.3 ч.8 ст.294 КпАП України, а також враховуючи ту обставину, що на час розгляду справи Волинським апеляційним судом 09.12.2024 року закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.6 ст.38 КпАП України, то провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.38, 247, 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Самолюку Василю Васильовичу в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КпАП України.

Апеляційну скаргу захисника Самолюка Василя Васильовича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КпАП України.

Провадження у справі закрити на підставі ч.7 ст.247 КпАП України, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КпАП України.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.