Справа №333/6634/24
Провадження №3/333/2793/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 жовтня 2024 ро м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., за участі захисника Кравченка С.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, перебуває на військовій службі на посаді військового старшого техніка протитанкових ракетних комплексів у військовій частині НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

09.07.2024 року, о 10 год. 05 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mitsubishi L 200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , біля будинку №14 по вул. Оріхівське шосе в м. Запоріжжі, будучи особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. Правопорушення ОСОБА_1 вчинено повторно протягом року після притягнення останнього за ч.2 ст.126 КУпАП (постанова по справі про адміністративне правопорушення серії БАД №59623 від 03.12.2023 року).

У судовому засіданні захисник ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_1 свою вину не визнає та надав суду заперечення на протокол про адміністративне, в яких просив суд закрити провадження у цій справі у зв`язку із вчиненням останнім дій у стані крайньої необхідності.

Обґрунтовуючи своє клопотання про закриття провадження захисник зазначив, що ОСОБА_1 дійсно 09.07.2024 року керував транспортним засобом за відсутності у нього права керування таким транспортним засобом задля виконання бойового завдання, поставленого йому безпосередньо командиром. Дії ОСОБА_1 були здійснені на виконання цього бойового завдання для врятування життя людей. Останній перебуває на військовій службі у підрозділі, база якого перебуває у м. Запоріжжі і для виконання бойових завдань необхідно майже кожного дня їздити з «передової» до Запоріжжя.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Враховуючи вказану позицію Європейського Суду, а також вид, розмір і строки стягнень, що можливо накласти на особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП (штраф в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого), суд вважає дане провадження з «кримінальним обвинуваченням».

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, доведена і підтверджується дослідженими судом доказами, а саме:

- даними, встановленими протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №886079 від 09.07.2024 року, згідно якого встановлено час, дату та місце скоєння адміністративного правопорушення;

- копією постанови по справі про адміністративне правопорушення серії БАД №59623 від 03.12.2023 року, згідно якої ОСОБА_1 притягався за вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП;

- даними відеозапису «ААД №886079» з нагрудної камери працівника поліції, з якої вбачається, що на блок-посту зупиняють автомобіль «Mitsubishi L», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . На питання працівника поліції, підтверджує, що в грудні 2023 року в м. Одесі притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом, не маючи такого права (мав при собі підроблене посвідчення водія, яке придбав через Інтернет).

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86).

Оцінюючи вказані докази, суддя дійшов висновку, що вони відповідають вказаним критеріям, не суперечать, а навпаки доповнюють один одного, підтверджуючи обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_1 03.12.2023 року вже був притягнутий за ч.2 ст.126 КУпАП, тому у діях останнього вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, а саме: повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

Суд розглянув клопотання захисника щодо закриття провадження у цій справі у зв`язку із вчиненням ОСОБА_1 дій у стані крайньої необхідності і дійшов до висновку, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Захисник Кравченко С.І. на підтвердження того, що ОСОБА_1 09.07.2024 року перебував у стані крайньої необхідності надав суду документи:

- довідку, що ОСОБА_3 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 НГУ з 29.06.2024 року;

- копію технічного талону транспортного засобу, згідно якого транспортний засіб «Mitsubishi L200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить Національній Гвардії України, в/ч НОМЕР_3 ;

- довідку командира роти військової частини № НОМЕР_3 , згідно якої з метою захисту державного суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості державних кордонів України у зв`язку із повномасштабним вторгненням російської федерації, солдат ОСОБА_1 09.07.2024 року знаходився в секторі ведення бойових дій району с. Мала Токмачка Запорізької області згідно бойового розпорядження командира від 06.07.2024 року.

Водночас, вказані документи, на думку суду не свідчать і не підтверджують того факту, що:

- ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом по вул. Оріхівське шосе у м. Запоріжжі, виконував бойове розпорядження (так як у довідці зазначено, що останній виконував бойове розпорядження командира біля с. Мала Токмачка);

- в даному випадку ОСОБА_1 був єдиним із солдатів, хто міг би виконати бойове розпорядження та інших солдатів, які мали посвідчення водія, не було у розпорядженні командира.

Також, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 неодноразово був притягнутий до відповідальності за ст.126 КУпАП (5 разів) упродовж 2020 року та у грудні 2023 року.

На вимогу працівника поліції 09.07.2024 року ОСОБА_1 показав копію фотознімку посвідчення водія з мобільного телефону, достовірно знаючи, що воно є підробленим. Тобто спочатку намагався надати підроблений документ і запевнити поліцейських, що він має право на керування транспортним засобом, замість того, щоб пояснити ситуацію щодо перебування його у той час в крайній необхідності.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суддя не вбачає.

Відповідно до довідки УПП в Запорізькій області ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія.

Згідно правовій позиції Верховного Суду від 04.09.2023 року, викладеній у постанові по справі №702/301/20 особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК України, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Враховуючи, що це провадження суд вважає з «кримінальним обвинуваченням», тому в даному випадку вважаю за можливе застосовувати вказану правову позицію Верховного Суду до цих правовідносин і відповідно на ОСОБА_1 накласти таке адміністративне стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, неможливо накладати стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншим особам.

Транспортний засіб «Mitsubishi L 200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , не належить останньому (власник військова частина).

За вказаних обставин, вважаю, що відносно ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч.5 ст.126 КУпАП України, а саме: штраф в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на п`ять років але без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.33-35, 40-1, 126, 283, 284, 287-289 КУпАП, п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КупАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, у виді штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень (отримувач: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0008001, код класифікації доходів бюджету: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. (Реквізити для сплати: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (IBAN): UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

У разі несплати ОСОБА_1 штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП (не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення), постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцем знаходження його майна, в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод