Справа № 366/1100/23
Провадження № 3/366/940/24
ПОСТАНОВА

Іменем УКРАЇНИ

13 червня 2024 року смт Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Корчков А.А., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, місце роботи: вихователь ДНЗ № 26, м. Київ, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 581719 від 06.04.2023:

«06.04.2024 о 10 год. 00 хв. за адресою : АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 відносно свого чоловіка вчинила домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме, штовхала його та ображала нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода його фізичному та психологічному здоров`ю, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП».

Відповідно до протоколу авторозподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено суддю Корчкова А.А. Розгляд справи призначено на 28.05.2024 та відкладено на 13.06.2024 за заявою особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явилась, з приводу обставин, викладених у протоколі пояснила, що 06.04.2024 вона прийшла до місця проживання свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 , з яким вони вже розлучені за рішенням суду від 04.03.2024, щоб забрати сина, який перебував у нього, оскільки після розлучення вони з чоловіком узгодили, що дитина періодично, за спільною згодою, перебуватиме у нього до певної години часу. Того дня ОСОБА_3 вже мав повернути сина, але в телефонному режимі повідомив, щоб вона приїхала і забрала сама. Коли зайшла у двір до ОСОБА_2 закрив хвіртку на замок, вихватив у неї телефон з рук, не давав вийти з двору, говорив нецензурною лайкою, кидався в бійку. Дитина при цьому перебувала у будинку. Потім син, якому 6 років вийшов і дав їй свій телефон, з яким вона вибігла через іншу хвіртку та викликала поліцію. Коли приїхали працівники поліції, то склали протокол про вчинення домашнього насильства на їх обох: на неї і ОСОБА_4 . Також ОСОБА_1 повідомила суду, що її колишній чоловік неодноразово піднімав на неї руки, коли вони проживали разом, вчиняв постійні сварки та погрожував їй зброєю. Свідком цих сварок нерідко був син, що і стало причиною їх розлучення за її ініціативою. Наразі вони з дитиною проживають окремо від чоловіка, вона довгий час вже працює вихователем у ДНЗ № 26 м. Києва, де позитивно характеризується.

У судовому засіданні досліджені наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення ВАД № 581719 від 06.04.2024, в якому викладено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення;

- копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 581994 від 06.04.2024, складеного відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме щодо факту вчинення 06.04.2024 за місцем свого проживання ( АДРЕСА_2 ) домашнього насильства відносно своєї дружини, ОСОБА_1 , тобто умисних дій фізичного та психологічного характеру, які полягали у штовханні та образах нецензурною лайкою;

- копія письмових пояснень ОСОБА_2 від 06.04.2024, відповідно до яких, 06.04.2024 близько 10 год. між ним та дружиною, яка не ночувала вдома та прийшла вранці, виник словесний конфлікт, після чого вона кидалася до нього в бійку та потім пішла у невідомому напрямку;

- письмові пояснення ОСОБА_5 від 06.04.2024, відповідно до яких вона прийшла до помешкання чоловіка, щоб забрати дитину, але ОСОБА_6 дитину не віддавав з невідомих причин, говорив нецензурною лайкою, кидався в бійку, закрив хвіртку на замок, не давав вийти з двору. Повідомила, що вона з дитиною разом з чоловіком не проживають з 1 грудня 2023.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення у справі.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Суд звертає увагу, що дії, визначені у пункті 14 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», (психологічне насильство) становлять склад правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, лише за умови, що внаслідок їх вчинення така шкода настала (що може підтверджуватись відповідними медичними документами, висновком експерта). В іншому ж випадку (за відсутності таких даних), доказуванню підлягає реальність сприйняття відповідних дій кривдника постраждалою особою як таких, що посягають на їх безпеку чи безпеку третіх осіб, створюють емоційну невпевненість, нездатність захистити себе. Ці дані можливо встановити і на підставі пояснень постраждалої особи та кривдника, але вони обов`язково мають бути зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення (які саме дії, бездіяльність, висловлювання кривдника призвели до яких конкретно наслідків для постраждалої особи) і, відповідно, відображені у постанові судді.

Тобто, у справах про будь-який вид домашнього насильства доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З аналізу долучених до протоколу доказів, зокрема письмових пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 06.04.2024 та пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні, вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник конфлікт, сімейна сварка. При цьому, наявності у ОСОБА_1 умислу на вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно ОСОБА_2 за матеріалами справи не встановлено. Як і не встановлено того, що ОСОБА_1 своїми діями створила у ОСОБА_2 емоційну невпевненість, нездатність захистити себе.

Крім того, основним елементом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є наслідки вчинення діяння, а саме «внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого».

У фабулі протоколу про адміністративне правопорушення ВАД № 581719 від 06.04.2024, особою, яка складала протокол зазначено, що ОСОБА_1 вчинила відносно свого чоловіка ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода його фізичному та психологічному здоров`ю. Водночас, доказів того, що ОСОБА_1 своїми діями завдала шкоди психологічного характеру потерпілому і що вона привела до конкретних наслідків, матеріали справи не містять, а отже не доведено наявності всіх ознак об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Суд зазначає, що згідно із положеннями ст. 279, 280 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ч. 2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, сукупністю досліджених доказів в справі про адміністративне правопорушення, враховуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення, не доведено винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.7,9ч.1 ст.173-2, ст.ст. 247, 251, 280, 283-285, 294 КУпАП суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області.

Суддя Анатолій КОРЧКОВ