Справа №295/2133/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Болейко А.П., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу у АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

23.01.2024 о 20 год ОСОБА_1 у м. Житомирі по вул. Покровській, 47, керувала транспортним засобом «Renault», реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря-наркоголога та підтверджується висновком № 63 від 23.01.2024. Від керування т/з відсторонена.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що вину у вчиненні вказаного адміністртивного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнає. Зазначила, що 23.01.2024 о 20 год їхала в т/з «Renault», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яке належить їй, пасажиром на передньому сидінні, а авто керував ОСОБА_2 . Останній вчинив ДТП з участю маршрутки, однак вона взяла вину на себе, оскільки ОСОБА_2 являється військовослужбовцем та побоявся, що працівники поліції викличуть ВСП, через що може мати проблеми по службі, окрім того останній поспішав на службу. У водія маршрутки претензій, через вказану ДТП не було. Коли вже 31.01.2024 складали протокол, то написала, що не керувала авто і з протоколом не згодна.

В судове засідання 14.10.2024 ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, захисник ОСОБА_1 - адвокат Єсін П.С. просив проводити розгляд справи без її участі, тому суд, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП, розглянув справу за відсутності останньої. Окрім того, просив закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що є діючим війьковослужбовцем та надав пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що працює водієм маршрутки, до події з ОСОБА_1 не був знайомий. Перебуваючи у маршрутці на вул. Покровській, 47 у м.Житомирі, 23.01.2024 близько 20 год, почув удар в т/з «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_3 . Після чого вийшов і побачив, що відбулось зіткнення з т/з «Renault», реєстраційний номер НОМЕР_2 , біля якого були жінка і чоловік, хто був за кермом і вчинив ДТП не бачив, можливо чоловік у військовій формі. Претензій до водія не мав.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що до події з ОСОБА_1 не знайома, 23.01.2024 о 20 год їхала у маршрутці на перехресті вулиць Покровська Лесі Українки, як пасажир, та відчула удар в маршрутку, після чого побачила, що з автомобіля, з яким ймовірно відбулось зіткнення вийшло двоє осіб: з боку місця водія вийшов чоловік у військовій формі, а жінка вийшла з боку, де знаходиться пасажирське сидіння. Залишила водію маршрутки свій номер телефону, як свідок, і покинула місце події, оскільки поспішала.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортного засобу особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Враховуючи викладене, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 607432 від 31.01.2024; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно якого результат огляду позитивний 1, 26 проміле, з результатом якого ОСОБА_1 не згодна; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.01.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 пребуває у стані алкогольного сп`яніння; рапортом поліцейського від 31.01.2024; копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 607430 від 23.01.2024 за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 ; відеозаписами з нагрудних камер поліцейських VB-400 475467, 475683, 211408.

Окрім того, постановою Богунського районного суду м. Житомира від 01.04.2024, яка залишена без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 30.09.2024 по справі № 295/1853/24 ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та набрала законної сили 30.09.2024.

Зі змісту вказаної постанови суду вбачається, що ОСОБА_1 23.01.2024 о 20 год, керуючи транспортним засобом Renault Megane номерний знак НОМЕР_2 , не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималася безпечної дистанції, внаслідок чого вчинила зіткнення з автомобілем Volvo номерний знак НОМЕР_3 , який рухався попереду, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

У постанові Верховного Суду від 06.09.2022 у справі № 640/10625/21 вказано, що преюдиційними є факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення й окреслюється його суб`єктивними і об`єктивними межами, згідно з якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їхні правонаступники, не можуть знову оскаржувати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу, навіть коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень. Суть преюдиції полягає в неприпустимості ставлення під сумнів судового рішення, яке набрало законної сили, а також повторного розгляду судом одного й того самого питання між тими самими сторонами. Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішенням; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі.

У пунктах 60, 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ющенко та інші проти України» (заяви №№ 73990/01, 7364/02, 15185/02 і 11117/05) констатовано: «… право на справедливий судовий розгляд, яке передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції та розтлумачене в контексті принципів верховенства права та юридичної визначеності, містить вимогу непіддання сумніву рішення суду, коли він остаточно вирішив питання (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], № 28342/95, п. 61)»; за відсутності будь-яких ознак того, що в іншому судовому провадженні мали місце якісь вади, Суд вважає, що нове вирішення тих самих питань може звести нанівець завершене раніше провадження, а це несумісно з принципом юридичної визначеності.

Таким чином, постанова суду від 01.04.2024, якою встановлено, що ОСОБА_1 23.01.2024 о 20 год, керувала транспортним засобом «Renault Megane» номерний знак НОМЕР_2 у м. Житомирі по вул. Покровській, 47, та яка набрала законної сили 30.09.2024, має преюдиційне значення для вказаної справи.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд не може покласти в основу свого рішення пояснення свідків, оскільки вони спростовуються іншими зібраними доказами по справі.

Доводи ОСОБА_1 та її захисника про відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд розцінює як спосіб захисту, спрямований на уникнення відповідальності.

Враховуючи викладене, характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, приходжу до висновку про накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф стягнути на рахунок: Отримувач ГУК у Жит. обл/Житомирська обл/21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ) - 37976485, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0006001, Код класифікації доходів бюджету 21081300 «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір в розмірі 605, 60 грн. Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Роз`яснити особі, щодо якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно вимог ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя А.П. Болейко

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.