Номер провадження: 33/813/1898/24
Головуючий у першій інстанції Маркарова С. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Венжик Л.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 12 червня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 649431, 19 жовтня 2023 року о 18 годині 20 хвилин в м. Одеса по вул. Пестеля, буд. 2, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Volksvagen, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Drager Alcotest ARLM 0424», тест №1290. Результат якого позитивний та показав 2,76 проміле, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 12 червня 2024 року визнано винним ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить сумі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Не погодившись з постановою суду від 12 червня 2024 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 12 червня 2024 року скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 посилається на те, що копію оскаржуваної постанови його захисник отримав лише 24.06.2024, що підтверджується розпискою наявною у матеріалах справи, у зв`язку із чим, він не міг реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови в строки, передбачені КУпАП.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки відеозапис починається з того, що працівники поліції підійшли до припаркованого автомобіля і запитували водійське посвідчення. Відео зафіксовано не процес вчинення правопорушення, а процес складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому протокол разом з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського не можуть бути належними та допустимими доказами.

Також зазначає, що поліцейський, який склав протокол про адміністративне правопорушення вніс відомості до протоколу, які він безпосередньо не отримував, так як він не бачив, щоб ОСОБА_1 керував транспортним засобом та не бачив процес освідування, що свідчить про неналежне фіксування події. В роздруківці алкотестера вказано, що температура повітря на час тестування встановлена приладом в 23 градусів по Цельсію, що явно не відповідало погодним умовам. При освідуванні ОСОБА_1 прилад також неодноразово давав збій. Зазначене свідчить про недостовірність даних, встановлених за допомогою алкотестера. Сам процес освідування зафіксований не був. До матеріалів справи також не були долучені документи, які підтверджують повноваження поліцейського на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

В судове засідання до апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник адвокат Кравцан В.М. не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи.

Від захисника Конського В.В. надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Так, статтею 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Пропущений особою строк на апеляційне оскарження поновляється судом лише за наявності належним чином мотивованого клопотання, у якому повинні бути викладені обставини, що слугували поважними причинами пропуску такого строку, а також обґрунтування того, в чому саме полягає поважність причин пропуску цього строку та яким саме чином такі обставини могли завадити особі оскаржити постанову суду в передбачений законом строк.

В матеріалах справи відсутні докази направлення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 .

Разом з тим, відповідно до розписки, захисником ОСОБА_1 адвокатом Кравцаном В.М. копія оскаржуваної постанови була отримана 24.06.2024.

З апеляційною скаргою захисник ОСОБА_1 звернувся через підсистему «Електронний суд» 30 червня 2024 року, про що свідчить штамп сформований підсистемою.

За таких обставин, ОСОБА_1 був позбавлений можливості своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції, а тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Частиною 7 ст.294 КУпАП, передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до п.п. «а» п.2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, застосувавши до нього адміністративне стягнення, у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 649431 від 19.10.2023 (а.с. 1);

- роздрукованим чеком «Alcotest Drager», відповідно до якого результат тестування на алкоголь ОСОБА_1 склав 2,76 % (а.с. 2);

- відеозаписами події, яка сталася 19.10.2023 (а.с. 5).

Аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 встановленою постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 12 червня 2024 року та порушенні ним вимог п. 2.9а ПДР України, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

У доводах апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається, що відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки відеозапис починається з того, що працівники поліції підійшли до припаркованого автомобіля і запитували водійське посвідчення.

Разом з тим, вказані доводи є необґрунтованими з огляду на наступне.

До матеріалів справи долученні відеозаписи з портативного відеореєстратора № 001443, посилання на які містяться в протоколі № ААД № 649431 від 19.10.2023.

З зазначених відеозаписів вбачається, що працівники поліції прибувши за викликом на місце дтп, почали встановлювати учасників дорожньо-транспортної пригоди. На місці дтп, на проїзній частині дороги, стояли два транспортних засоби, один з яких автомобіль марки Volksvagen, державний номерний знак НОМЕР_1 , в якому сидів за кермом ОСОБА_1 . Останній добровільно пред`явив працівникам поліції для встановлення його особи військовий квиток. Крім того, жодного разу не заперечував та не оспорював факт керування ним транспортним засобом за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд також звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 649431 від 19.10.2023 підписаний власноручно ОСОБА_1 без будь-яких зауважень, за таких обставин факт керування скаржником транспортним засобом автомобільної марки Volksvagen є доведений та під сумнів судом не ставиться.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що на відео зафіксовано не процес вчинення правопорушення, а процес складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому протокол разом з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського не можуть бути належними та допустимими доказами, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки відеозаписами з портативного відеореєстратора №001443 зафіксована чітка послідовність події, яка стала підставою для складання стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема: повідомлення патрульним поліцейським про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, згода останнього на проведення медичного огляду на місці зупинки, процедура проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Drager Alcotest 7510, прилад - ARLM 0424», повідомлення патрульним поліцейським, про результат медичного огляду ОСОБА_1 та роз`яснення йому про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, оформлення адміністративних матеріалів за ст. 130 КУпАП, ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення.

Посилання скаржника на те, що поліцейський, який склав протокол про адміністративне правопорушення вніс відомості до протоколу, які він безпосередньо не отримував, так як він не бачив, щоб ОСОБА_1 керував транспортним засобом та не бачив процес освідування, що свідчить про неналежне фіксування події є неспроможними, оскільки зібрані по справі докази були одержані в законний спосіб, у встановленому законом порядку та уповноваженими на те особами, відповідно до ст.ст. 251, 254, 255 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що в роздруківки алкотестера вказано, що температура повітря на час тестування встановлена приладом в 23 градусів по Цельсію, що явно не відповідало погодним умовам є безпідставними з огляду на те, що різниця у температурних показниках, вказаних при здійсненні огляду у роздруківці газоаналізатору «Drager Alcotest 7510» та фактичною температурою повітря, на переконання суду, не свідчить про несправність газоаналізатора «Drager Alcotest 7510», оскільки вказаний прилад до проведення огляду перебував в транспортному засобі працівників поліції, температура повітря всередині якого могла відрізнятися від температури повітря ззовні.

Також згідно з Інструкцією з експлуатації газоаналізатора «Drager Alcotest 7510», визначено умови навколишнього середовища при експлуатації даного приладу: робоча температура: від -10 до +40С°, до 90 % відносної вологості при +25С°, атмосферний тиск від 600-1100 гПа.

При вимірюванні приладом «Drager Alkotest 7510» він може показувати помилкове значення температури, якщо він зберігався у салоні автомобіля при іншій температурі та безпосередньо перед вимірюванням був перенесеним назовні.

При цьому апеляційний суд зауважує, що прилад «Drager» не є приладом по вимірюванню температури повітря. Відповідно, поточна робоча температура для приладу може відрізнятись від зовнішніх погодних умов. Тобто, температура навколишнього середовища не буде співпадати з показником температури приладу, що жодним чином не впливатиме на результати тестування і це не свідчить про несправність приладу.

Обстеження проведено в дозволеному інструкцією діапазоні температур і тому зазначений факт на правильність остаточного результату не впливає.

Посилання ОСОБА_1 , на те, що при проведені освідування прилад неодноразово давав збій, що свідчить про недостовірність даних, встановлених за допомогою алкотестера, апеляційний суд також відхиляє, оскільки як вбачається з відеозапису, зазначені помилки були наслідком недостатньо видихаємого об`єму повітря ОСОБА_1 в мундштук або його переривчастість.

Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_1 жодним чином не заперечував результат огляду проведеного за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки та не виявив бажання пройти огляд в закладі охорони здоров`я.

Сама ж процедура огляду була зафіксована на відеозапис з портативного відеореєстратора № 001443 (19:57:30 20:02:25), що спростовує доводи про відсутність фіксації проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

До доводів апеляційної скарги, що до матеріалів справи не були долучені документи, які підтверджують повноваження поліцейського на складання протоколів про адміністративні правопорушення, апеляційний суд ставиться критично, оскільки під час складання адміністративних матеріалів, скаржником не ставилось під сумнів повноваження патрульного поліцейського на складання протоколу про адміністративне правопорушення. Судом також порушень в цій частині не було встановлено.

Таким чином, постанова судді місцевого суду відповідає вимогам закону, істотних порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції прийнято законне рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 12 червня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 12 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Є.С. Сєвєрова