Справа № 131/423/24
ПОСТАНОВА
08.05.2024 року м. Липовець
Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Кривенко Д.Т., за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Максимишина О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працює інженером з охорони праці в КНП "Іллінецька міська лікарня", проживає: АДРЕСА_1 ,
за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , будучи присяжним Іллінецького районного суду Вінницької області, будучи згідно пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, припинивши такі повноваження 22.10.2023 в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин лише 14.12.2023 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні).Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав, заявив клопотання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_1 не знав про закінчення його повноважень як присяжного Іллінецького районного суду Вінницької області, а дізнався лише з СМС від суду на його телефон від 15.11.2023, однак вважає що саме Державна судова адміністрація України повинна була б його завчасно повідомити про це, а він не усвідомлював протиправності своїх дій так як не знав, чи являється присяжним чи ні і не навмисно не подав у строк встановлений законом свою декларацію. Також у відведений для подання декларації час ОСОБА_1 хворів і зміг подати декларацію 14.12.2023.
Прокурор у судовому засіданні зазначив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку з чим просив суд притягнути його до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення в мінімальному розмірі.
Як визначено в ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Суд, оцінивши зібрані докази вважає, що висновок про порушення ОСОБА_1 ч. 1 ст. 172-6 КУпАП не ґрунтується на встановлених обставинах.
Так, дійсно відповідно до рішення №783 49 сесії 7 скликання Іллінецької районної ради Вінницької області від 23.10.2020, ОСОБА_1 , було затверджено в списку присяжних Іллінецького районного суду Вінницької області. Згідно листа Іллінецького районного суду Вінницької області №1/36/2024 від 19.02.2024 надана інформація про те що вищезазначений список присяжних затверджувався на три роки. Отже, 22.10.2023 у ОСОБА_1 закінчилися повноваження, оскільки його не обрано на наступний період.
ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він припинивши повноваження присяжного 22.10.2023 несвоєчасно без поважних причин подав декларацію при звільненні лише 14.12.2023.
Однак, суд зауважує, що 03.03.2022 Верховна рада України прийняла Закону України від 03.03.2022 №2115-IX «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» яким відтермінувала строк подання фізичними особами документів, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства, а НАЗК з цього приводу у своїх роз`ясненнях №4 від 07.03.2022 вказали, що фізичні особи подають документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період обов`язку подати документи. Декларація при звільненні, якщо звільнення відбулось під час дії воєнного стану, подається у період з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем припинення чи скасування воєнного стану, до 00 годин 00 хвилин відповідного числа третього місяця від такого дня.
Разом з тим, 12.10.2023 набрав чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану" від 20.09.2023 N 3384-1Х, та яким відновлено обов`язок декларування. Одночасно стартувала й кампанія декларування за 2021-2022 роки, яка тривала до 31.01.2024. Отже, до 31.01.2024 публічні службовці повинні були подавати декларацію при звільненні за 2022-2023 роки (якщо обов`язок подання декларації настав до 11.10.2023 включно). Після відновлення декларування (12.10.2023) всі, хто у 2022-2023 роках не подав декларації, зобов`язані подати їх не пізніше 31.01.2024.
Суд встановив, що за даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщені на сайті НАЗК, ОСОБА_1 подав декларацію при звільненні 14.12.2023, отже після відновлення декларування (12.10.2023) як особа якою раніше не подано декларації за 2022-2023, ним було дотримано строк її подання не пізніше 31.01.2024.
Як визначено в ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється із суворим додержанням законності.
Суд зауважує, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).
В силу вимог ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку про закриття провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 221, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд
Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді в справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка подається до Вінницького апеляційного суду.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, законним представником, захисником, потерпілим протягом 10-ти днів із дня її винесення.

Суддя Дмитро КРИВЕНКО