Справа № 595/1584/24
Провадження № 3/595/832/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2024

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Тхорик І.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області на:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2024 року о 21.22 год. в с. Соколів по вул. Підлісна водій ОСОБА_1 керував т/з марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки та в медичному закладі, водій відмовився. Дане правопорушення вчинено повторно протягом року, чим своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Рекуш О.Р. в судовому засіданні вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП заперечив, Подав до суду письмове клопотання, в якому просить провадження у справі закрити на підставі ст.247 КУпАП, оскільки з даним протоколом та матеріалами, що містяться в адміністративній справі ОСОБА_1 не погоджується, вважає, що працівниками поліції допущено ряд порушень та докази його вини в сукупності є недостатніми для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Зокрема, матеріали справи не містять достатніх відомостей, які б свідчили, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці і тим самим порушив вимоги п.2.5 ПДР України. Також, аналіз матеріалів адміністративної справи свідчить про відсутність у працівників поліції підстав, які регламентовані ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» щодо зупинки вказаного транспортного засобу. Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення ПДР, за які його слід було зупинити, у зв`язку з чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Суд, заслухавши захисника, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про доведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №130831 від 16 вересня 2024 року, де роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, викладено суть правопорушення, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його підпис.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР ) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2.4 ПДР на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.35 Закону № 580-VIII, поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Так, у судовому засіданні було досліджено DVD-R диск з відеозаписами, який долучено до матеріалів справи, відповідно до яких працівниками поліції зафіксовано як автомобіль патрульної поліції рухається з увімкненими проблисковими маячками червоного і синього кольору, за автомобілем, як згодом з`ясувалося, під керуванням ОСОБА_1 . На запитання працівника поліції чому він не виконував законну вимогу про зупинку т/з, ОСОБА_1 пояснив, що не бачив. Надалі, поліцейські повідомили водію, що його було зупинено, згідно вимог ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію», оскільки є інформація про його причетність до вчинення адміністративного правопорушення, а саме керування т/з, будучи позбавленим права керування. Під час спілкування із водієм працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння шкірного покриву обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_1 пояснив, що ще зранку вживав спиртні напої. На неодноразову пропозицію поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 ухилявся від відповіді, намагався домовитися з працівниками поліції з метою уникнення від відповідальності. Пояснював, що змушений був сісти за кермо, оскільки відвозив до лікарні сина. Дії водія працівниками поліції розцінені як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3065395 від 16 вересня 2024 року, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн за адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП, а саме за те, що він 16.09.2024 о 21:22:36 год. в с. Соколів по вул. Підлісна керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування, чим порушив п.2.1 «а» Правил дорожнього руху.

Як вбачається з рапорту ст. інспектора-чергового ВП №2 (м. Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Сайчука Б.М. від 16.09.2024, 16.09.2024 о 21.43 год. надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 16.09.2024 о 21.43 год. зупинили автомобіль «Опель Астра», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який позбавлений права керування Бучацьким районним судом від 05 червня 2024 року. Виїздом СОГ на місце події було встановлено, що 16.09.2024 близько 21.30 год. в с.Соколів по вул.Підлісна Чортківського району було виявлено та зупинено автомобіль марки «Опель Астра», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який керував зазначеним т/з, будучи позбавленим права керування терміном на один рік від 05.06.2024.

Проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 16.09.2024 о 21.22 год.був правомірно зупинений працівниками поліції, доказів на спростування такого останній суду не надав та матеріали справи не містять.

Як встановлено з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими в нього ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, в графі акту «результати огляду на стан сп`яніння» зазначено - «відмовився проходити огляд».

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, що підтверджується направленням поліцейського Д.Василишина, адресованого КНП «Бучацька міська лікарня» 16.09.2024.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є грубим умисним порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказана норма Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.2 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 протягом року, а саме 03 березня 2024 року вчинив правопорушення, передбачені ч. 1 ст.130 КУпАП за що 05 червня 2024 року Бучацьким районним судом Тернопільської області у справі №595/468/24 на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Вказана постанова набрала законної сили 08 липня 2024 року.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, тобто повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Одночасно слід зазначити, що суд не вбачає підстав вважати дії ОСОБА_1 такими, що вчинені в стані крайньої необхідності, оскільки він, відмовившись проходити медичний огляд, не усунув небезпеки, яка б загрожувала державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління та не довів, що небезпека здоров`ю особи, яку він віз до медичного закладу, не могла бути усунута іншими засобами (наприклад: шляхом виклику карети швидкої медичної допомоги).

Також, суд зазначає, що санкція ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу чи без такого, однак, у матеріалах адміністративної справи щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП відсутні документи, які б підтверджували належність останньому транспортного засобу марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , а тому підстави для прийняття рішення у даній справі про оплатне вилучення транспортного засобу в ОСОБА_1 відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 КУпАП у разі, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 05 червня 2024 у справі №595/468/24 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Таким чином, невідбута частина стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами станом на день судового розгляду складає 8 (вісім) місяців 17 (сімнадцять) днів.

З огляду на викладене, до стягнення, застосованого до ОСОБА_1 даною постановою у виді позбавлення права керування транспортними засобами, слід приєднати невідбуту частину стягнення за постановою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 05 червня 2024 року, яка набрала законної сили 08 липня 2024 року, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді 8 (восьми) місяців 17 (сімнадцяти) днів позбавлення права керування транспортними засобами і призначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 8 (вісім) місяців 17 (сімнадцять) днів без оплатного вилучення транспортного засобу.

У відповідності до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 30, 33, 40-1, 130, 252, 280, 283, 284, 317-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, застосованого до ОСОБА_1 даною постановою, приєднати невідбуту частину стягнення за постановою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 05 червня 2024 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка набрала законної сили 08 липня 2024, у виді 8 (восьми) місяців 17 (сімнадцяти) днів позбавлення права керування транспортним засобом, і призначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.130 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 8 (вісім) місяців 17 (сімнадцять) днів без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень (стаття 308 КУпАП).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. І. Тхорик