Номер апеляційного провадження 33/824/5694/2024
Суддя суду першої інстанції Коваль В.О.
Суддя у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
Постанова

Іменем України

20 грудня 2024 місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л.Д., розглянув у судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , захисника Шимко Андрія Олександровича на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 вересня 2024 року про притягнення

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнановинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Судом встановлено, що 27.07.2024 о 14 год. 50 хв. у м. Київ, по вул. Кільцева Дорога (парковка ТЦ «Епіцентр»), водій ОСОБА_1 ,керуючи транспортним засобом «Toyota Land Cruiser» д.н.з. НОМЕР_2 , був неуважним, не слідкував за змінами дорожнього руху, під час під`їзду до перехрестя, позначене місце дорожньою розміткою 1.13 под. 2, де водій повинен у разі потреби, зупинитися і дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по перехресній дорозі, не надав переваги в русі транспортному засобу «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 та здійснив зіткнення з вказаним автомобілем, у наслідок чого, автомобілі отримали механічні пошкодження, чим було завданоматеріальних збитків.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 , та його захисник - адвокат Шимко А.О. подали апеляційну скаргу, в якій просять апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадженні у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративниого правопорушення.

Оскаржуючи вказану постанову апелянти зазначають, що ОСОБА_1 не порушував ПДР України, а винуватцем ДТП є саме водій автомобіля «Peugeot».

Звертають у увагу апеляційного суду на ту обставину, що суд у рішенні посилається на розмітку 1.13 ПДР України, однак не враховує, що відповідно до ПДР України черговість проїзду та право на першочерговий рух (перевага) встановлюється знаками приорітету (п. 8.4 б ПДР), сигналами світлофора, а також правилом перешкоди праворуч (п. 10.11. ПДР).

Згідно вимог п. 8.5 ПДР дорожня розмітка використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює і має відовідати ДСТУ.

За напрямом руху автомобіля «Toyota Land Cruiser» під керуванням ОСОБА_1 знак 2.1 «Дати дорогу» був відсутній. Доказом цього є схема ДТП та відеозапис з реєстратора «Toyota Land Cruiser».

Окрім того, адвокатом Шимко А.О. подано клопотання про призначення по справі фототехнічного, автотехнічного експетного дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди у зв`язку із необхідністю встановлення дійсних обставин ДТП.

На переконання апелянтів, вина ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні є недоведеною, а у діях іншого водія навпаки вбачається порушення ПДР України, які перебувають в прямому зв`язку із настанням ДТП. Місцевий суд порушив право адвоката на подачу доказів, а тому і постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.09.2024 підлягає скасуванню.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанціїх ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Шимко А.О., подану ними апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити з викладених у ній підстав.

Захисником ОСОБА_1 - адвокатом Шимко А.О. заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи експертного дослідження обставин ДТП № 133/24 від 17.12.2024.

Потерпілий ОСОБА_2 , його представник - адвокат Богуцький І.О. у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечували, постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва просили залишити без змін як законну та обгрунтовану. Просили долучити до матеріалів справи лист - відповідь на адвокатський запит, наданий Національною поліцією України департаменту патрульної поліції у м. Києві.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Шимко А.О., потерпілого ОСОБА_2 та його представника - адвоката Богуцького І.О., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278,280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, наведених у протоколі, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові судді, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. При прийнятті постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження зібраних у справі доказів.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбаченуст. 124 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП суд виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується зібраними у справі доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 104693, схемою місця ДТП та поясненнями учасників справи, відео з автореєстратору, який знаходився під час ДТП в автомобілі «ToyotaLandCruiser».

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 1.1 Розділу 1 Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пункт 1.3. ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судом апеляційної інстанції установлено, що водій ОСОБА_1 27.07.2024 о 14 год. 50 хв. в м. Київ Кільцева дорога 1 Б (паркова ТЦ «Епіцентр» керуючи автомобілем «ToyotaLandCruiser» д.н.з. НОМЕР_4 , був неуважним, не слідкував за змінами дорожнього руху, під час під`їзду до перехрестя, позначене місце дорожньою розміткою 1.13 под. 2, не надав перевагу в русі транспортному засобу, що рухався по перехресній дорозі, а саме автомобілю «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 та здійснив зіткнення з вказаним автомобілем, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Згідно пояснень ОСОБА_1 , він 27.07.2024 о 13 год. 20 хв. він керував автомобілем «ToyotaLandCruiser» д.н.з. НОМЕР_4 в м. Київ по вул. Кільцева дорога 1 Б (паркова ТЦ «Епіцентр») з лівої сторони в нього на перехресті в`їхав автомобіль «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_3 , водій вказаного автомобіля мав надати йому перевагу у русі, оскільки у того була перешкода праворуч.

Згідно пояснень ОСОБА_2 , він 27.07.2024 о 13 год. 20 хв. керуючи автомобілем «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_3 в м. Київ по вул. Кільцева дорога 1 Б потрапив в ДТП на парковці торгового центру «Епіцентр», на перехресті парковкі з встановленою схемою організації дорожнього руху, водій автомобіля «Toyota Land Cruiser» д.н.з. НОМЕР_4 не виконав вимогу дорожньої розмітки знаку 1.13 под.2 ПДР, не надав йому перевагу у русі та здійснив зіткнення з його переднью правою частиною автомобіля, внаслідок чого було пошкоджено його автомобіль і було завдано майнової шкоди.

Відповідно до п. 2.3. б Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 8.1. ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно з п. 8.5 ПДР Українидорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Відповідно до п. 8.5.1. ПДР України горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.

Розділ 34 ПДР України містить позначення та опис дорожньої розмітки, якою мають керуватися водії.

Розмітка 1.13 відповідно до ПДР України позначає місце, де водій (велосипедист) повинен у разі потреби зупинитися і дати дорогу транспортним засобам, що рухаються перехрещуваною дорогою.

Згідно схеми місця ДТП від 27 липня 2024 року вбачається, що на місці ДТП наявна дорожня розмітка 1.13 по ходу руху автомобіля «ToyotaLandCruiser» д.н.з. НОМЕР_4 . Крім того, зі схеми вбачається що дорога є перехрещуваною, який відповідно до п. 8.5 ПДР Україниможе використовуватися окремо, тобто без дорожнього знаку.

Таким чином, перед водієм ОСОБА_1 містилось маркування на асфальті, що відповідає дорожній розмітці 1.13 Правил дорожнього руху. Разом з тим, водій ОСОБА_1 не надав перевагу в русі автомобілю «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_3 , не зупинивсявідповідно до вимог дорожньої розмітки 1.13.

В діях водія ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена.

Апеляційний суд приймає до уваги відповідь на адвокатський запит надану у судовому засіданні представником потерпілої особи ОСОБА_2 - адвокатом Богуцьким І.О., в яій міститься повідомлення, що управлінням Національної поліції України департаменту патрульної поліції управлінням патрульної поліції у м. Києві у грудні 2022 року розглянуто та погоджено схему організації дорожнього руху на паркувальному майданчику біля ТЦ «Епіцентр» на Кільцевій дорозі, 1-Б. Таким чином на паркувальному майданчику ді у відповідності до вимог закону схема організації дорожнього руху, яку мають виконувати усі водії.

Отже, посилання апелянта на ту обставину, що за напрямом руху автомобіля «ToyotaLandCruiser» під керуванням ОСОБА_1 був відсутній знак 2.1 «Дати дорогу» є недоречним, оскільки дорожня розмітки 1.13 Правил дорожнього руху згідно вимог п. 8.5 ПДР використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

В даному випадку дорожня розмітки 1.13 Правил дорожнього руху відповідає ДСТУ та використовується без дорожніх знаків.

Висновок експерта № 133/24 від 17.12.2024, який наданий у судовому засіданні захисником ОСОБА_1 - адвокатом Шимко А.О., та в якому зазначено, що в даній дорожній обставновці, при наявному комплексі вихідних даних, в діях ОСОБА_1 невідповідностей вимогам ПДР України, які б, з технічної точки зору, були умовою створення аварійної обстановки або знаходились в причинному зв`язку з настанням цієї дорожньо-транспортної пригоди, не вбачається, суд оцінює критично та зазначає, що судом, дослідивши усі у сукупності зібрані по справі докази, встановлено що саме водій «Toyota Land Cruiser» д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_1 порушивши правила дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_3 .

Враховуючи наведене, а також беручи до увагу схему події місця дорожньо-транспортної пригоди, пояснення учасників ДТП, суд апеляційної інстанції вважає доведеною вину водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводів, які б спростовували висновки, викладені в оскаржуваній постанові, або свідчили б про порушення норм КУпАП при прийнятті оскаржуваної постанови судом першої інстанції, а також відповідних додаткових доказів в апеляційній скарзі не наведено і до апеляційного суду не надано. Досліджені судом першої інстанції докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми для висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , захисника ОСОБА_1 - адвоката Шимко Андрія Олександровича залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. Д. Поливач