ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/429/24 Справа № 697/1109/24 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Колісник Л. О. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., за участю захисника Гончарука А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника Гончарука А.В. на постанову Канівського міськрайсуду Черкаської обл. від 1.07.2024 р., якою

ОСОБА_1 , який народи-

вся ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ліпляве Канівського р-

ну Черкаської обл., громадянина України,

який має середню освіту, не одружений, пен-

сіонер, проживає

АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та нього накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду, 18.05.2024 р. о 20:30 год. в с. Келеберда по вул. Краснової, 130 Черкаського р-ну Черкаської обл. ОСОБА_1 керував автомобілем LADA- 2170, р/номер НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на алкотестері «Драгер» та огляду лікарів відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник Гончарук А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову суду першої інстанції, закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Клопотання про поновлення строку обґрунтовує тим, що про існування рішення суду ОСОБА_1 стало відомо 3.07.2024 р., в судовому засіданні він присутнім не був. Судове рішення оприлюднено 2.07.2024 р., зареєстроване 4.07.2024 р., надано загальний доступ 5.07.2024 р., крім того існують ще поважні обставини такі як відсутність електропостачання, загроза повітряних атак, тому останній день строку на апеляційне оскарження припадає на 13.07.2024 р., а це субота, тому у перший робочій день 15.07.2024 р. подана апеляційна скарга.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд прийняв рішення при відсутності будь-яких доказів про вчинене правопорушення. В справі відсутні докази керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому відсутня об`єктивна сторона складу правопорушення, що унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності.

Суд не врахував правову позицію Верховного Суду від 15.03.2019 р. у справі № 686/11314/17 та не з`ясував всі обставини передбачені ст. ст. 247 і 280 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи про адмінправопорушення, заслухавши захисника Гончарука А.В., який підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її по викладеним в ній доводам, допитавши свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, при цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не-обґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до ст. ст. 2564-256 КУпАП.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адмінправопо-рушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому суд повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адмінправопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та ступеню підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Суд, який розглядав справу, ці вимоги закону виконав в повному обсязі.

Суд першої інстанції правильно встановив, що 18.05.2024 р. о 20:30 год в с. Келеберда по вул. Краснової, 130 Черкаського р-ну Черкаської обл. ОСОБА_1 керував автомобілем LADA-2170, р/номер НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу на місці або у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та скоїв адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адмінправопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адмінвідповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адмінвідповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні: протоколом про адмінправопорушення серії ААД № 495181 від 18.05.2024, згідно якого ОСОБА_1 о 20:30 в с. Келеберда, вул. Краснової, 130 керував автомобілем LADA-2170, р/номер НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на алкотестері або у лікарні відмовився; відеозаписом доданим до адмінпротоколу, який підтверджує відмову ОСОБА_1 як водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.05.2024; письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та обґрунтовано судом кваліфіковані дії ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Допитаний апеляційним судом свідок ОСОБА_4 підтвердив надані ним письмові пояснення, пояснив, що дійсно 18.05.2024 р. приблизно о 21:00 год. в с. Келеберда йому зателефонувала сусідка ОСОБА_5 та попросила про допомогу, тому що невідомий водій, як пізніше з`ясувалося це був ОСОБА_1 та який був у стані сильного алкогольного сп`яніння вимагав від неї бензин, поводив себе неадекватно. Цей водій кілька разів намагався завести автомобіль Лада та одного разу проїхав декілька метрів, а потім автомобіль заглох та зупивнився.

Свідок ОСОБА_3 повідомив апеляційному суду про те, що 18.05.2024 р. о 21:00 год. йому зателефонував ОСОБА_1 і повідомив, що він їхав з Ляшко, в автівці закінчився бензин. По голосу він чув, що ОСОБА_1 п`яний, чи був він за кермом йому не відомо.

На переконання апеляційного суду вказані процесуальні та інші документи складені у відповідності до діючих нормативно-правових актів, які регулюють відповідні правові відносини та які є предметом судового розгляду, а тому доводи апеляційної скарги про отримання доказів незаконним шляхом, припущеннях, порушеннях поліцейським Інструкції при складанні матеріалів є необґрунтованими.

Згідно реєстраційного запису (а. пр. 2) до ВП № 1 м. Канева Черкаського РУП ГУНП в Черкаській обл. зі служби 102 18.05.2024 р. о 21:19 надійшло повідомлення про те, що в с. Келеберда, вул. Краснової, 130, невідомий чоловік в нетверезому стані перебуває за кермом автівки LADA-2170, р/номер НОМЕР_1 .

На відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, який був досліджений судом, зафіксовано як 18.05.2024 р. о 21:19 працівники поліції підійшли до автомобіля LADA-2170, р/номер НОМЕР_1 , в якому спить водій, розбудили водія. Водієм виявився ОСОБА_1 , який пояснив працівникам поліції, що приїхав в с. Келеберда, зупинився в кущах на узбіччі та спить в автомобілі. Водій наполягає, що не їхав, не збирається їхати, пояснив працівникам поліції, що випив та відпочиває. Документів водій при собі не має, не хоче надавати їх працівникам поліції. На пропозицію працівника поліції пройти огляд на місці відмовляється, але погоджується їхати на огляд до лікарні. При спілкуванні ОСОБА_1 не одноразово повторює працівникам поліції про те, що він нікуди не хоче їхати з працівниками поліції, хоче спати, не розуміє, що від нього хочуть. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 має ознаки, що притаманні людині, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, зокрема порушення координації рухів та мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Після складання матеріалів ОСОБА_1 був ознайомлений працівником поліції з протоколом, складеним відносно нього, відмовився надавати жодні пояснення. Зазначені докази не викликають будь-яких об`єктивних сумнівів в їх достовірності.

Після перегляду відеозапису подій, апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції будь-яких дій, які можуть бути кваліфіковані як протиправні. Неодноразові звернення поліцейських до ОСОБА_1 були викликані тільки тією обставиною, що він перебував в стані сп`яніння, не міг адекватно реагувати на ці звернення, поліцейські намагалися неодноразово розтлумачити йому необхідність вчинення певних дій та наслідки їх невиконання.

Відображені на відеозаписі події не викликають ніяких сумнівів, про перебування ОСОБА_1 на той час в стані алкогольного сп`яніння, хоча він і заперечував факт керування транспортним засобом.

Відповідно до вимог ст. ст. 130 та 266 КУпАП працівникам поліції цілком достатньо встановити (побачити, почути) наявність у водія ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння (а вони вказані у протоколі про адмінправопорушення та відповідають тим, які перелічені в Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 9.11.2015 р. № 1452/735) та на цій підставі провести огляд водія на стан сп`яніння. Водій, за наявності таких обставин, зобов`язаний пройти огляд, цей обов`язок покладений на нього п. 2.5 ПДР України. Обов`язки водія транспортного засобу, як суб`єкта правовідносин - це юридично закріплена в нормативно-правових актах міра належної та необхідної суспільно-правової поведінки, яка полягає в необхідності здійснення дій активного або пасивного характеру. Ніякі обставини чи причини не звільняють водія від проходження такого огляду, водій повинен виконати всі дії для повного та беззаперечного виконання всіх вимог відповідних осіб, відмова від проходження огляду має наслідком адмінвідповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що працівники поліції після прибуття на виклик до автомобіля ОСОБА_1 та встановлення у нього ознак алкогольного сп`яніння запропонували йому огляд на ста сп`яніння на місці або у медичному закладі, але, останній відмовився від проходження огляду.

Не знайшли свого підтвердження під час судового та апеляційного розглядів й доводи апеляції, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.

Апеляційний суд наголошує що, працівники поліції мають право самостійно визначати обсяг доказів, які вони надають суду на підтвердження тих обставин, що зазначені в протоколі про адмінправопорушення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме відчутний різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги 2.5 ПДР України чим скоїв адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 9.07.1997 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 30).

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо нього у зв`язку з порушеннями норм матеріального права є необґрунтованими та спростовуються дослідженими та наведеними в постанові суду першої інстанції доказами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду з приводу того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена сукупністю доказів, вони є логічними, послідовними та узгоджуються з іншими матеріалами провадження.

ОСОБА_1 мав усвідомлювати та передбачати наслідки його дій під час керування транспортним засобом, можливість втратити право керування транспортним засобом в разі істотного порушення вимог ПДР України.

Таким чином, з урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги по суті немає, а постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і скасуванню або зміні не підлягає.

Будь-яких доказів, які б могли запевнити суд про відсутність події та складу адмінправопорушення в матеріалах справи про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні та захисником суду апеляційної інстанції не надані.

Інші доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, сприймаються судом як спроба допомогти особі, яка притягнення до адмінвідповідальності уникнути відповідальності, оскільки безспірних та переконливих доказів, які б могли об`єктивно спростувати винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, суду не надано.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, як і підстав для закриття провадження на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП в даному випадку апеляційним переглядом не встановлено, тож, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Канівського міськрайсуду Черкаської обл. від 1.07.2024 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, апеляційну скаргу захисника Гончарука А.В. - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.