Справа № 163/1512/24 Провадження №33/802/734/24 Головуючий у 1 інстанції:Шеремета С. А.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2024 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Бідненка В.М., розглянувши в режимі відеоконференції апеляційні скарги ОСОБА_1 та його захисника на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 26 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік,

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 24 червня 2024 року о 09:48 год. керував транспортним засобом марки ВАЗ2107, номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Т03-02, в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що підставу зупинки не відображено в жодному документі, тому зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 відбулася без причини. Вказує на те, що на місці зупинки ОСОБА_1 не були роз`яснені його права та обов`язки. Зазначає на те, що відеозапис не є безперервним, тому його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. Крім того вказує, що в матеріалах справи відсутній сертифікат на прилад Алкофор 505, за допомогою якого був проведений огляд ОСОБА_1 на місці зупинки. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що постанова суду не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що адміністративні матеріали відносно нього складені з порушенням процедури, оскільки у протоколі зазначений первинний показник проміле алкоголю, а не показник встановлений після повторного освідування в медичному закладі. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримували апеляційні скарги і просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Так, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивно стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №196800 від 24.06.2024 (а.с.1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому вказані ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя (а.с.2); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння (а.с.3); письмовими поясненнями ОСОБА_1 в яких він вказав, що у нього було виявлено стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі (а.с.4); тестом з приладу Алкофор 505 з результатом 0,451 (а.с.5); відеозаписами (а.с.10), а також іншими матеріалам справи.

Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, п.2.9 «а» ПДР забороняє водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, настає за ч.1 ст.130 КУпАП.

Процедура проведення огляду на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання.

Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

А тому, оскільки на місці зупинки транспортного засобу у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя (а.с.2), працівник поліції мав право запропонувати йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.

В той час, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, під час проходження проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, або такий огляд проводиться у присутності двох свідків

Згідно приписів частини 3 цієї статті КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п.7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Зазначені нормативно-правові акти дають зробити висновок, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві підстави, а саме незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.

Відеозаписи, які містяться у матеріалах справи та перегляд їх змісту вказує на те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння зафіксовано належним чином.

Як вбачається з відеозапису з бодікамер працівників поліції, ОСОБА_1 був зупинений на блокпості, поліцейський, який зупинив транспортний засіб під керуванням останнього, на місці зупинки виявив ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Алкофор - 505», на що він погодився, результат огляду 0.451‰. Після чого ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду та на пропозицію поліцейського пройти такий огляд в медичному закладі був згідний. В подальшому в медичному закладі в ОСОБА_1 також було встановлено алкогольне сп`яніння 0.30‰ (а.с.10).

Отже з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 тричі проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, і всі 3 рази встановлено, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння є голослівними та повністю суперечать вищезазначеним доказам в їх сукупності, а тому не беруться апеляційним судом до уваги.

Не заслуговують на увагу доводи апелянтів про те, що в матеріалах справи відсутнє безперервне відео, оскільки переглядом відеозаписів встановлено, що подію зафіксовано безперервною відео фіксацією, кожен відеофайл розпочинається з місця, коли закінчився попередній та відеозапис є чітким, зрозумілим, містить інформацію щодо факту перебування в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 ..

Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.

Є безпідставним доводи захисника щодо безпричинної зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , оскільки автомобіль було зупинено на блокпості для перевірки документів, згодом були у водія виявлені ознаки алкогольного сп`яніння.

Більше того, апеляційний суд зазначає, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд відповідно до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, вказані доводи апелянта ніяким чином не впливають на висновок про керування автомобілем ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та на вчинення останнім адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та обов`язки є голослівними та повністю спростовуються матеріалами справи та відеозаписами.

Як вбачається з відеозапису працівником поліції чітко були роз`яснені ОСОБА_1 його права та обов`язки (10:36 час на відео).

Крім того, у протоколі серії ААД № 196800 від 24 червня 2024 року, складеного щодо ОСОБА_1 , вбачається, що поліцейські роз`яснили права та обов`язки, адже у відповідній графі протоколу: «гр-ну (ці) ОСОБА_1 роз`яснено його (її) права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, і повідомлено, що розгляд справи відбудеться «25.07.2024 о 14 год 00 хв у Любомльському районному суді Волинської області», де наявний особистий підпис ОСОБА_1 , що свідчить про ознайомлення його з правами та обов`язками (а.с.1).

З урахуванням наведеної сукупності обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими і такими, що свідчать про намагання ОСОБА_1 уникнути накладення на нього безальтернативного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Посилання ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі на те, що поліцейський у протоколі вказав результат огляду на місці зупинки транспортного засобу є необґрунтованими, оскільки у протоколі щодо ОСОБА_1 зазначено, що медичний огляд проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря та підтверджується висновком від 24 червня 2024 року (а.с.1).

Вказаний висновок долучений до матеріалів справи та підтверджує перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння (а.с.3).

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного ст.266 КУпАП.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтами не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як не встановлено й істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати безумовною підставою для скасування постанови та закриття провадження у справі, як про це просить сторона захисту у своїх апеляційних скаргах.

Також не заслуговують на увагу посилання захисника про те, що в матеріалах справи відсутній сертифікат на прилад Алкофор 505, за допомогою якого був проведений огляд ОСОБА_1 на місці зупинки, оскільки вказана обставина ніяким чином не спростовує факту керування останнім в стані алкогольного сп`яніння та стан сп`яніння ОСОБА_1 встановлено висновком КНП «Любомльське ТМО» Любомльської міської ради №90 від 24.06.2024 (а.с.3).

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні за ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та його захисника Бідненка В.М залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 26 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов