КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/824/3473/2024 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ЄУН: 759/8279/24 Суддя у І інстанції: Новик В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.

за участю:

захисника Вовченко С.М.

особи, стосовно якої складено

протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві спільну апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Вовченко Світлани Михайлівни на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 20 травня 2024 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 12 квітня 2024 року о 8.00 год. керував автомобілем «Мазда» державний номерний знак НОМЕР_1 по пр.-ту Берестейському, 83/2, у м. Києві, і, зважаючи на те, що у працівників патрульної поліції були підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, однак ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 та його захисник Вовченко С.М. подали спільну апеляційну скаргу, в якій просять постанову скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, посилаючись на положення ст.ст. 7, 9, 245, 251, 256, 266, 280 КУпАП, ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735, рішення Європейського суду з прав людини, ст. 62 Конституції України, апелянти вважають, що судом першої інстанції постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, що, як наслідок, це призвело до прийняття необґрунтованого та незаконного рішення у справі.

Апелянти звертають увагу, що складанні протоколу про адміністративне правопорушення відбулось не за місцем зупинки транспортного засобу та порушення Правил дорожнього руху, а у Святошинському УП, однак, про це не зазначено ні у протоколі про адміністративне правопорушення, ні у постанові суду, що вказує на те, що дана обставина проігнорована судом першої інстанції.

Як зазначають апелянти, 20 травня 2024 року при відтворенні відеозапису в залі судового засідання в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлено, що на неодноразові пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння водій надавав згоду, зазначаючи, що, якщо треба, то він його пройде. Однак, замість того, щоб проїхати до медичного закладу охорони здоров'я, працівник поліції продовжував ставити запитання водію, чи згоден він проїхати до лікаря-нарколога, та при виказуванні згоди прямувати до лікаря ігнорував таку відповідь, при цьому жодного разу патрульний не роз`яснив наслідків відмови від проходження такого огляду.

Наведені обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого також вбачається неодноразова пропозиція про відмову від проходження такого огляду (відеофайл 861019 (1) час запису: 0:32-0:33, 0:34-0:37, 1:17- 1:19; відеофайл 861019 (2) час запису: 0:29-0:32, 1:03, 1:13-1:21), тобто, фактично ОСОБА_1 спровоковано на вчинення вказаного адміністративного правопорушення.

Апелянти звертають увагу, що водій ОСОБА_1 після його звільнення з поліцейського відділку 12 квітня 2024 року самостійно звернувся до КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» та пройшов об 11.19 год. у встановленому законом порядку обстеження у чергового лікаря на стан наркотичного, алкогольного чи іншого сп`яніння, і за результатами огляду ознак сп`яніння не виявлено, що підтверджується висновком від 20 квітня 2024 року, наявного у матеріалах справи.

Отже, як вказують апелянти, вимога поліцейського про проходження огляду на стан сп`яніння не була однозначною. Пропозиція поліцейського вказаних альтернативних дій є пропозицією вчинити правомірно або вчинити правопорушення. Поліцейський не має права пропонувати особі вчинити правопорушення.

За таких обставин апелянти вважають, що працівник патрульної поліції не роз`яснив особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння прав та своїми діями здійснював спонукання ОСОБА_1 до висловлення відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Таким чином, на переконання апелянтів, у даному конкретному випадку відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не може становити складу адміністративного правопорушення, оскільки водій неодноразово висловлював згоду пройти огляд на стан сп`яніння, що зафіксовано на бодікамеру. Однак, працівники поліції вимог ст. 266 КУпАП не виконали та за наявності згоди водія пройти огляд на стан сп`яніння не доставили водія до закладу охорони здоров`я, а натомість склали протокол про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, апелянти вважають, що у справі відсутні докази, які б переконливо свідчили, що ОСОБА_1 свідомо ухилився від проходження огляду у лікаря нарколога на вимогу працівника поліції, оскільки водій неодноразово надавав згоду на проходження огляду на стан будь-якого сп`яніння.

Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника Вовченко С.М. та ОСОБА_1 на підтримку апеляційних вимог, інспектора взводу № 1 роти № 5 батальйону № 3 полку № 1 (з ОПБ) УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції Сікорського А.А., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відтворивши відеозапис досліджуваних подій, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Згідно з п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За змістом положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:

- виконувати розпорядження поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижуютьувагу та швидкість реакції.

Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (із змінами).

На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція).

Згідно з п. 2 Інструкції про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Вказаною Інструкцією визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Розділу 1 Інструкції).

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість (п. 4 Розділу 1 Інструкції)

Відповідно до п. 12 розділу II Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з п. 9 розділу ІІ вказаної Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, встановивши, що є підстави вважати, що особа, яка керує таким засобом, перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або з ознаками такого стану, передбаченими п. 3, п. 4 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський зобов`язаний висунути такій особі вимогу про проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і така особа підлягає огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Підсумовуючи наведене, для притягнення особи, яка керує транспортним засобом, до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння необхідно встановити, що особа керувала транспортним засобом, у такої особи виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, встановлення яких є підставою для проведення відповідного огляду на стан сп`яніння, та така особа відмовилась від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Апеляційним переглядом установлено, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 виконав вимоги ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП та правильно застосував норми матеріального права.

З матеріалів та змісту постанови встановлено, що суддя місцевого суду під час розгляду справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який вину не визнав, дослідивши письмові докази у справі та відеозапис, дійшов висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом першої інстанції відхилені результати висновку Київської міської клінічної лікарні «Соціотерапії» № 001888 від 20 квітня 2024 року (огляд проводився 12 квітня 2024 року об 11.19 год.) щодо ОСОБА_1 , оскільки він не відповідає вимогам ст. 266 КУпАП, відповідно до якої огляд осіб на стан, зокрема, наркотичного сп'яніння, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Також місцевим судом відхилені доводи захисника Вовченко С.М. про те, що ОСОБА_1 не давав чіткої відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а працівники поліції провокували його на таку відмову. Так, як зазначено у судовому рішенні, згідно з даними відеозапису, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, однак останній відмовився, вказавши: «Як ви бажаєте, а мені не потрібно» (00:30:00 хвилина відеозапису № 861019 (2)). Крім того, працівники поліції вказали, що у них є підозра, що ОСОБА_1 перебуває під впливом наркотичних засобів, у зв`язку із чим пропонують йому пройти огляд на стан сп`яніння, водночас, працівники поліції повідомляють, що вони не вправі змусити ОСОБА_1 пройти огляд, на це він має надати добровільну згоду, на що ОСОБА_1 відповів, що йому це не потрібно (01:02:45 хвилина відеозапису № 861019 (2)), а згодом вказав, що він нічого проходити не буде (01:05:00 хвилина відеозапису № 861019 (2)). Після цього, працівники поліції ще неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній знову відповідав, що йому не потрібно, оскільки підстав для проходження немає (01:15:36, 01:19:40, 01:35:47 хвилина відеозапису № 861019 (2)).

У суді апеляційної інстанції захисник Вовченко С.М. підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, просила постанову Святошинського районного суду м. Києва від 20 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати, як таку, що прийнята у зв`язку з неповним дослідженням усіх доказів у справі, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник зазначила, що ОСОБА_1 дійсно був зупинений, а потім затриманий, оскільки відмовився пред`являти будь-які документи. Потім був доставлений у районний відділ поліції, де встановили його особу, викликали дружину ОСОБА_1 , перевірили мобільний телефон ОСОБА_1 на наявність інформації провокаційного змісту. Оскільки ОСОБА_1 вважає, що Україна не є державою, а корпорацією, то був викликаний працівник СБУ. У відділенні поліції поліцейський вперше запропонував ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі, на що ОСОБА_1 казав: «Якщо треба, то пройду». Отже, як такої категоричної відмви від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння з боку ОСОБА_1 не було. Ніхто з працівників поліції жодного разу не пропонував ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою приладу «Драгер». Однозначної відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння від ОСОБА_1 почуто не було. Коли людина не обізнана з чинним законодавством, то поліцейські повинні були роз`яснити наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, проте цього зроблено не було. Після казусної ситуації з ОСОБА_1 , вийшовши з відділку поліції він з дружиною зайшли додому, ОСОБА_1 переодягнувся і в найкоротші строки звернувся до лікарні «Соціотерапія». За результатами проведеного огляду у ОСОБА_1 не виявлені будь-які ознаки сп`яніння. Одночасно, ОСОБА_1 пройшов огляд і у лікаря-психіатра у міській консультативно-діагностичній поліклініці КНП «Клінічний заклад з надання психіатричної допомоги «Психіатрія» ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 щодо досліджуваних подій пояснив, що 12 квітня 2024 року о 8 год. керував транспортним засобом, і люди у чорному його незаконно зупинили, почали безтактно розмовляти, при цьому не представились, пред`явили службове посвідчення, тобто, не підтвердили свою правосуб`єктність. На його заперечення нічого не обґрунтували, витягнули з автомобіля, одягнули кайданки та відвезли до райвідділку. Перше, що вони зробили, то відключили відеореєстратор та почали погрожувати, що він не вийде з районного відділу, поки не підпише потрібні документи. Ознаки будь-якого сп`яніння не озвучували, при тому, що у нього не було запаху алкоголю. Вимогу щодо проходження огляду на стан сп`яніння висунули у формі пропозиції, тобто, якщо треба, то поїдемо до лікаря-нарколога, якщо не треба, то не поїдемо. У нього розболілась спина, хтів додому, щоб намаститись ліками. На останнє питання працівників поліції сказав, що йому треба додому. У протоколі про адміністративне правопорушення написав про свою незгоду і у цьому протоколі не має підпису особи - ОСОБА_1 , у протоколі намальовано те, що малюють у туалетах, на парканах тощо. Вважає, що з боку працівників поліції мала місце провокація правопорушення. Поліцейські казали, що протримають його і «зроблять 130». Вважає, що поліція, яка не є медичними працівниками, не може встановлювати ознаки наркотичного сп`яніння. Конституція - «не працює», тому що не є юридичним документом, це все, на переконання ОСОБА_1 , «прочитано-начитано». Зазначив, що у районному відділенні поліції йому пошкодили хребет, у нього було калове виділення, у зв`язку з чим відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. Дуже боліла спина, перебував у поганому стані, що було обумовлено болями у спині та замурзаними брюками, а тому не пройшов огляд у лікаря-нарколога. Має інше, своє бачення світогляду та вважає себе у правовому статусі «людиною». З лікарем-психіатром у нього дійсно була бесіда, лікар пропонувала пройти стаціонарне лікування, проте він відмовився, оскільки як тоді, так і зараз не вважає це за необхідне. Наразі, працює у рекламному агентстві на посаді начальника виробництва. Раніше працював у Ленінському РОВД м. Ворошиловграду, зараз це місто Луганськ, звідки звільнився за власним бажанням у 2001 році.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги щодо обставин досліджуваних подій, повного та всебічного розгляду вказаного провадження, в суді апеляційної інстанції опитаний інспектор взводу № 1 роти № 5 батальйону № 3 полку № 1 (з ОПБ) УПП в м. Києві ДПП лейтенант поліції ОСОБА_6, який склав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та який пояснив, що 12 квітня 2024 року у ранішню годину біля заводу «Артем» по пр-ту Берестейському у м. Києві був зупинений автомобіль «Мазда» чорного кольору за порушення водієм п. 17.1 Правил дорожнього руху. Водій у категоричній формі відмовився надавати будь-які документи, його поведінка була неадекватною. Коли підійшов його напарник, почалась дискусія з боку ОСОБА_1 на політичні теми. Водій був доставлений до районного відділення поліції, де була встановлена його особа. У зв`язку з виявленими зовнішніми ознаками наркотичного сп`яніння, які вголос були озвучені ОСОБА_1 , останньому неодноразово було запропоновано пройти огляд у лікаря-нарколога у «Соціотерапії», проте він чіткої відповіді не озвучував і кінцева його відповідь була, що їхати відмовляється. До райвідділку приїхала дружина ОСОБА_1 , казала, що вони пройдуть огляд. Він особисто просив дружину ОСОБА_1 , щоб вона вмовила свого чоловіка пройти огляд, оскільки при відмові буде лише гірше. Події такі мали місце ще до складання протоколу про адміністративне правопорушення, проте ОСОБА_1 , не дивлячись на вмовляння дружини пройти огляд, відмовився від його проходження. Пригадує, що ОСОБА_1 скаржився на болі у спині, бачив, що йому було боляче. З огляду на поведінку ОСОБА_1 та його висловлювання, до відділення поліції був викликаний співробітник СБУ.

На задоволення клопотання сторони захисту у суді апеляційної інстанції опитана свідок ОСОБА_3 , яка є дружиною ОСОБА_1 . Свідок пояснила, що наразі з чоловіком проживають окремо, мають двох дітей. Щодо досліджуваних подій пояснила, що дати не пам`ятає, проте кожного ранку ОСОБА_1 вранці відвозив доньку до школи, а потім її (свідка) на роботу. Того дня вони очікували ОСОБА_1 у дворі будинку, його довго не було, і донька почала хвилюватись. За обставин, коли був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважає поведінку свого чоловіка частково неадекватною, пасажири громадського транспорту у той день фільмували чоловіка на мобільні телефони. У чоловіка хвора спина і при невдалих рухах біль посилюється. Коли прийшла до відділку поліції, то бачила, що ОСОБА_1 було боляче. Вона запитувала чоловіка, чому він відмовився від проходження огляду у лікаря-нарколога, на що він відповів, що треба переодягнути брюки. Її чоловік категорично не відмовлявся від проходження огляду, казав «ну як треба», поліцейський Сікорський неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд, а його напарник сказав: «Вже всьо». Після подій у відділку поліції вони поїхали до лікарні «Соціотерапія», де ОСОБА_1 пройшов огляд, а потім поїхали до медичного закладу «Психіатрія», проте ОСОБА_1 відмовився надавати згоду, а без письмової згоди неможливо пройти медичне обстеження. Чоловіку давно пропонували пройти медичне лікування у «Психіатрії». Того дня лікар-психіатр візуально провела огляд, проте чоловік відмовився від госпіталізації та подальшого лікування. Після того, як її чоловік став відвідувати певну секту, він взагалі відмовився від вживання алкоголю.

З огляду на позицію ОСОБА_1 та встановлені під час апеляційного розгляду обставини, Київським апеляційним судом з міської консультативно-діагностичної поліклініки КНП «Клінічний заклад з надання психіатричної допомоги «Психіатрія» витребовувалась інформація щодо звернення ОСОБА_1 12 квітня 2024 року до означеного медичного закладу та встановленням ймовірного діагнозу, поставлено лікарем ОСОБА_1 , із зазначенням йому медичних рекомендацій.

4 жовтня 2024 року на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшла відповідь за підписом директора Комунального некомерційного підприємства «Клінічний заклад з надання психіатричної допомоги «Психіатрія» ОСОБА_5 за № 061/29/1-01/8408 від 4 жовтня 2024 року відповідно до змісту якої слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звертався до лікаря-психіатра міської консультативно-діагностичної поліклініки КНП «ПСИХІАТРІЯ» ОСОБА_2 12 квітня 2024 року о 12.46 год. Після проведення огляду лікарем-психіатром ОСОБА_2 встановлено попередній діагноз: F99. Розлади психіки, без додаткового уточнення. На час огляду без ауто- та гетероагресивних дій. Від запропонованого обстеження та амбулаторного лікування пацієнт відмовився та залишив кабінет лікаря-психіатра.

На задоволення клопотання сторони захисту ОСОБА_1 надавався достатній час для його звернення та проходження обстеження в означеному медичному закладі, ОСОБА_1 такою пропозицією не скористався, до лікаря-психіатра не звертався, вважаючи, що у цьому не має потреби.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що виконав всі можливі та передбачені чинним законодавством дії для забезпечення права ОСОБА_1 на справедливий суд.

Всупереч доводам апеляційної скарги невиконання ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, окрім пояснень поліцейського, доводиться доказами у справі, дослідженими як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, а саме:

- відеозаписами з нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського.

З відеозапису, наявного на першому DVD-диску (розпочинається о 7:53:41 год. - закінчується о 7:59:16 год.) вбачається, що поліцейський за допомогою жезла зупинив автомобіль «Мазда» темного кольору. Інспектор поліції представився як ОСОБА_6 та повідомив водію, що востанній порушив п. 17.1 Правил дорожнього руху. На запитання водія, як саме він порушив та чи є цьому докази, поліцейський повідомив, що водій підозрюється у порушенні Правил дорожнього руху. Поліцейський пред`явив службове посвідчення, на що водій сказав, що це не є посвідченням. Поліцейський виказав вимогу пред`явити посвідчення водія та запитав, чому водій не пристебнутий за кермом. Водій сказав покликати напарника та на поставлене запитання поліцейського повідомив, що вже відстебнувся. На запитання інспектора, про що йде мова у ст. 16 та чи обізнаний водій зі своїми обов`язками, водій повідомив, що у нього не має обов`язків, зазначив, що не є громадянином України, а є «просто людиною». На запитання поліцейського: «Не громадянин України? СБУ будемо викликати», водій відповів стверджувально. Поліцейський сказав водію очікувати на місці, підійшов до свого напарника, передав свою розмову з водієм та повернувся до зупиненого водія. На запитання, якої країни є громадянин, водій відповів, що він є - людиною, «человеком». Поліцейський сказав надати посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, на що водій відповів, що порушуються його права, оскільки в країні вільне переміщення. На зауваження поліцейського, що водій тільки що казав, що не є громадянином України, водій відповів, що має право переміщуватися по любій території, по любій суші, його не мають право ніхто зупиняти та він має право порушувати Правила дорожнього руху, оскільки це лише правила, які не є законом. Коли до автомобіля підійшов інший поліцейський, водій сказав йому: « Прошу оформити по ст. 184-3 цю особу, оскільки у нього не має посвідчення поліцейського» та запитав, чи є поліцейський юридичною особою. Другий поліцейський представився ОСОБА_8 , що є суб`єктом владних повноважень, повідомив водію, що останній зупинений за порушення п. 17.1 Правил дорожнього руху та висунув вимогу надати посвідчення водія, на що водій сказав, що не буде нічого надавати. Поліцейський ОСОБА_8 повідомив водію, що вперше попереджає його, що, якщо він не надасть посвідчення водія, це буде розцінено як непокора законній вимозі працівника поліції, після чого водій буде затриманий. Водій почав сперечатися з поліцейським, вимагав озвучити, в чому полягає його непокора. Поліцейський повідомив водію, що останній раз його попереджає і у протилежному випадку відбудеться затримання. Водій сказав, що спочатку має бути протокол, а потім - затримання. Поліцейський наказав водію вийти з транспортного засобу. Оскільки водій не виконав вимогу поліцейського, інспектор поліції намагався витягти водія з автомобіля, інформуючи його, що він - затриманий. Водій говорив, що, якщо поліцейський до нього ще раз доторкнеться, він йому зламає руки. Поліцейські вдвох намагаються витянути водія з автомобіля, проте останній намагається ногами відштовхнути поліцейських. Поліцейський повідомляє водію, що він затриманий у порядку ст. 185 КУпАП за невиконання законної вимоги поліцейського. Водій запитує, на підставі чого він затримується, вимагає озвучити законні вимоги.

Наступний відео файл (розпочинається о 7:59:16 год. - закінчується о 8:14:16 год.) фіксує, як водій говорить поліцейським: «Якщо хтось доторкнеться, то руки зламає». Поліцейські намагаються одягнути на водія кайданки, проте, останній чинить супротив, лається нецензурною лайкою та вимагає на місце події викликати керівництво. Водій кричить, що у нього спина, радикуліт, супроводжуючи вислови нецензурною лайкою. Водію наказують вийти з автомобіля, проте, водій не виконує законну вимогу інспектора поліції, кажучи, що він нічого не порушував. Водієві неодноразово наказують вийти з автомобіля. У цей час у водія дзвонить мобільний телефон, він відповідає та повідомляє невідомій особі, що його затримали. Поліцейський каже, що водія буде доставлено у Святошинський райвідділ. На водія одягнули кайданки та озвучили його права, у тому числі на відшкодування завданих збитків за рахунок держави, на що водій кричить, що не має такої держави як Україна, а є «корпорація Україна», якій і служать поліцейські. Водій замкнув свій транспортний засіб. Поліцейський повідомив, що водій має право залучити адвоката, на що водій сказав, що він сам є адвокатом. Поліцейський повідомив, що адвокат буде викликаний на місце у райвідділ. Водія посадили у службовий автомобіль поліцейських. На запитання поліцейського, якої держави є водій, останній відповів: «Я - людина планети Земля» та попросив лікаря. Поліцейський повідомив, що лікаря викличуть у райвідділ. Водій почав лаятись, кажучи поліцейським, що у них немає ніякого посвідчення і невідомо, на якій підставі вони працюють. На запитання поліцейського, на якій підставі водій вдарив іншого поліцейського, останній відповів, що не бив, і йому порвали куртку. Поліцейський повідомив, що все зафіксовано на відео. Водій сказав, що штовхнув, проте не бив поліцейського. Поліцейський запитав у водія, чи вживає він наркотичні засоби, запропонував проїхати до лікаря-нарколога для освідування, на що водій сказав, що спочатку - у лікарню, додаючи, що у поліцейських немає законних вимог для будь-чого, оскільки поліція створена Кабінетом Міністрів, що вони (поліцейські) є піратами, що держави Україна не існує, а є «корпорація Україна». Затриманий попросив зупинити автомобіль, оскільки у нього радикуліт, щось хруснуло, на що поліцейський повідомив, що у райвідділі викличуть швидку допомогу. По службовому телефону поліцейський озвучує, що затриману особу везуть до райвідділу, на що водій, втрутившись у цю розмову, каже, що він «не особа», а «людина». На прохання водія йому послабляють кайданки. Водій озвучує, що: керівництво поліцейських примушує їх вчиняти насильницькі дії стосовно народу; їм (поліцейським) не надають ні посвідчення, ні доручення; на зборах поліцейських надають усні вказівки, «промивають мізки»; у письмовій формі нічого не має; печатки - липові, підписи - липові, керівництво - липове, судів не існує, їх скасував ОСОБА_9 ; у випадку, якщо щось трапляється, то він спілкується з керівництвом, оскільки спілкуватись треба з грамотними людьми, «а не з вами» (маючи на увазі поліцейських, що знаходяться в автомобілі); генерали все знають, міністри, які також є незаконними, вони про це знають, а тому нічого не роблять; Закону «Про дорожній рух» не існує, оскільки цей Закон 1993 року, СРСР, якого також давно не існує. Запитав у поліцейських, чи вони є юристами, чи їх набрали по оголошенню; мабуть, тяжке було дитинство у поліцейських, раз вони пішли працювати у поліцію. Повідомив, що він є колишнім «ментом». Поліцейські між собою озвучили, що треба викликати СОГ. Затриманий сказав, що стосовно нього була застосована фізична сила, на що поліцейський нагадав, що водія було попереджено. Водій, у свою чергу, сказав, що також повідомляв поліцейських, що не потрібно було його чіпати, проте поліцейські не відреагували на його повідомлення. Запитував у поліцейських, на якій підставі його затримали, на що отримав відповідь, що підстава була законна, наразі відбувається адміністративне затримання і протокол затримання, про який запитує водій, буде складений. Водій почав сперечатись з поліцейськими.

Третім відеофайлом (розпочинається о 8:14:16 год. - закінчується о 8:29:17 год.) зафіксовано продовження розмови поліцейських з затриманим водієм, якому запропоновано самостійно викликати швидку допомогу, оскільки поліцейські, зі слів водія, можуть викликати не ту швидку допомогу, незаконну чи некваліфіковану. На запитання поліцейських, яку освіту має водій, останній відповів, що має дві вищи освіти, закінчив два університети та має освіти за спеціальністю інженера-механіка та економіста. Долучитись до секти, зі слів водія, спонукав геноцид слов`янського народу. На запитання поліцейського, як водій відноситься до війни з росією та яку державу підтримує, водій відповів, що ніяку державу не підтримує, має братів по обидві сторони. По приїзду до райвідділу у розмові між собою один поліцейський іншому озвучив, що не завадило б викликати СБУ. Поліцейський ОСОБА_6 розмовляє по мобільному телефону та озвучує, що відбулось адміністративне затримання; потрібно було б викликати СБУ; водія потрібно до лікаря-нарколога. Поліцейський ОСОБА_8 каже, що у водія відсутні документи, на що інспектор поліції ОСОБА_6 каже, що наразі будуть встановлювати особу. Поліцейський попросив чергового викликати СБУ, оскільки затриманий - проросійський, порушив ПДР, «лупанув» напарника тощо. Поліцейський сам зателефонував до СБУ, повідомивши, що затримана особа є проросійською, що в росії у нього брати, Україна - це не держава, особа - адекватна, все розуміє. З затриманого зняли кайданки. На запитання поліцейського, чи є у водія посвідчення водія, останній відповів, що має його, проте поліцейський перевірив по службовій базі та озвучив водію, що таке посвідчення водія відсутнє і, у разі підтвердження цього, на водія буде виписаний штраф за керування транспортним засобом без відповідного посвідчення. Водій погодився та сказав: «Виписуйте тоді штраф». Відповідаючи на телефонний дзвінок, поліцейський ОСОБА_6 повідомляє, що особа водія встановлена по базі АРМОР. Водій, яким виявився ОСОБА_1 , повідомив поліцейським, що не має додатку «ДІЯ», як не має посвідчення водія та паспорту громадянина України. На запитання, чому відсутні документи, ОСОБА_10 запитав: «А навіщо?». Поліцейський повідомив, що це питання регламентовано ПДР, оскільки водій, який керує транспортним засобом, повинен мати посвідчення водія. ОСОБА_1 почав сперечатися з поліцейським, пояснюючи, що керував механічним транспортним засобом, а в Правилах прописано просто про транспортний засіб, що юридично є неправильно. ОСОБА_1 зателефонував невідомій особі та попередив, що у найближчий час він буде відсутній на роботі, його затримала поліція. На запитання поліцейського, чи проживає ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , останній відповів, що всюди проживає, має багато місць мешкання, на даний час дійсно проживає по АДРЕСА_1 . На запитання поліцейського, чи буде ОСОБА_1 проходити огляд у лікаря-нарколога, відповів: «Як забажаєте. Мені це не потрібно». На запитання іншого поліцейського: «Ви не бажаєте? Відмовляєтесь?», ОСОБА_1 відповів «так». На уточнююче запитання, чи відмовляється ОСОБА_1 від огляду у лікаря-нарколога, відповів: «Нє, ну я не відмовляюсь, ну…». Поліцейський ОСОБА_6 вийшов з приміщення, повернувся до службового автомобіля, з багажника якого взяв папку з документами та повернувся назад. Поліцейські присіли за стіл для складання матеріалів і на запитання поліцейського ОСОБА_6 до ОСОБА_1 : «так поїдемо до лікаря-нарколога», останній відповів: «Як бажаєте», на що поліцейський уточнив ОСОБА_1 : «Як Ви бажаєте». Поліцейський ОСОБА_8 уточнив ОСОБА_1 , що саме його бажання потрібно, та запитав, чи бажає той їхати до лікаря-нарколога. ОСОБА_1 відповів: «Я не хочу», на що поліцейський сказав, що зрозумів та повідомив ОСОБА_1 , що стосовно нього буде складений адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також постанова за ст. 126 ч. 2 КУпАП, за порушення п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, тобто за керування транспортним засобом, не маючи права на керування таким транспортним засобом, за що штраф передбачений у сумі 3400 гривень Поліцейський ОСОБА_6 озвучив ОСОБА_1 права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, а також роз`яснив порядок та строки сплати такого штрафу.

Четвертий відеофайл (розпочинається о 8:29:16 год. - закінчується о 8:44:17 год.) фіксує продовження роз`яснення поліцейським щодо сплати штрафу. На запитання поліцейського, чи все зрозуміло, ОСОБА_1 запитав: «Кому все це ви роз`яснюєте?». Поліцейський відповів, що все роз`яснюється ОСОБА_1 - людині. ОСОБА_1 запитав адресу, за якою вони знаходяться, щоб викликати швидку допомогу. Працівник поліції повідомив, що знаходяться по пр.-ту Берестейському, 109. ОСОБА_1 почав стогнати, зазначаючи, що поліцейські його «дьорнули», на що поліцейські відповіли, що стосовно ОСОБА_1 була застосована фізична сила, про яку ОСОБА_1 завчасно попереджався, тобто до моменту, коли ОСОБА_1 став чинити опір. Черговий поліцейський надав слухавку інспектору ОСОБА_6 , який в телефонному режимі повідомив обставини затримання ОСОБА_1 , який вчиняв супротив, що розказував, що такої країни як Україна - не існує, такої держави не має, складаються відповідні матеріали і мають намір відвезти до лікаря-нарколога. На запитання інспектора поліції, чи потрібен ОСОБА_1 адвокат, останній відповів, що не потрібен. Поліцейський казав ОСОБА_1 викликати швидку допомогу, на що останній відповів, що йому потрібно в аптеку, швидку викликати не хоче, на що поліцейський відповів, що тоді швидка допомога ОСОБА_1 і не потрібна. ОСОБА_11 повідомив, що приїде СБУ. Надалі відбувається бесіда щодо уточнення анкетних даних ОСОБА_1 . Після цього працівник поліції озвучив ОСОБА_1 , що відповідно до ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» буде проведена поверхнева перевірка ОСОБА_1 . На запитання працівника поліції, чи повідомляв кого-небудь ОСОБА_1 про його затримання, останній відповів, що повідомив начальника, його заступника та повідомив номер мобільного телефону. Поліцейський запропонував ОСОБА_1 , у разі, якщо йому зле, викликати швидку допомогу. Питання щодо виклику швидкої допомоги інспектором було озвучено декілька разів. Інспектор ОСОБА_6 ще раз перевірив особу ОСОБА_1 по службовій базі та з`ясувалось, що на ОСОБА_1 було виписано 566 штрафів та останнього позбавлено права керування транспортними засобами. Поліцейський ОСОБА_6 повідомив, що з огляду на нові встановлені обставини, постанова за ст. 126 КУпАП щодо ОСОБА_1 складена передчасно.

Наступний відеофайл (розпочинається о 8:44:17 год. - закінчується о 8:59:17 год.) фіксує перевірку особи ОСОБА_1 та з`ясовується, що останній має посвідчення водія з 1991 року. На запитання поліцейського, як ОСОБА_1 відноситься до того, що має таку велику кількість штрафів у розмірі 566 штук, ОСОБА_1 відповів, що не обізнаний та не пам`ятає, щоб на нього щось складалось у такий кількості і його відношення до цього «ніяке». Поліцейський повідомив, що адміністративне правопорушення перекваліфіковується з ч. 2 ст. 126 на ч. 1 ст. 126 КУпАП, штраф передбачений 425 гривень. Адміністративне правопорушення полягає у тому, що ОСОБА_1 на вимогу поліцейського не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу тощо. Поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 строки сплати штрафу. Де наразі знаходиться посвідчення водія, ОСОБА_1 не зміг відповісти, сказав, що не знає, а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу знаходиться дома, на що поліцейський зауважив ОСОБА_1 , що відповідно до Правил дорожнього руху ОСОБА_1 зобов`язаний мати посвідчення водія відповідної категорії та мати його завжди при собі. У цей час черговий повідомив, що приїхала дружина ОСОБА_1 , якій інспектор поліції повідомив, що наразі приїде співробітник СБУ та надалі буде проводитись бесіда з ОСОБА_1 на предмет схильності останнього до російської федерації. Також дружині ОСОБА_1 було повідомлено, що її чоловік, по-перше, порушив вимоги п. 17.1 Правил дорожнього руху, а по-друге, не пред`явив посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, не виконав законну вимогу працівника поліції та чинив опір працівнику поліції. Інспектор ОСОБА_8 повідомив, що все зафіксовано на бодікамеру, відео з якої буде направлено до Святошинського районного суду м. Києва та буде предметом дослідження суддею при розгляді адмінматеріалів. Дружина ОСОБА_1 запитала, чи буде викликатись лікар, на що інспектор поліції, що ОСОБА_1 неодноразово пропонувалось викликати лікаря, проте він його не викликає. Дружина повідомила, що необхідно викликати лікаря, проте не швидку допомогу, а лікаря-психіатра, оскільки її чоловік «має проблеми з головою», додавши, що бабуся ОСОБА_1 у свій час зійшла з розуму. Дружина зазначила, що він ( ОСОБА_1 ) неадекватний, антипатріотичний, вона все це знає, додавши, що ОСОБА_1 потрапив до якоїсь секти, дивиться російські канали. Запропонувала поліцейським, щоб ОСОБА_1 направили на примусове обстеження у психіатра. Повідомила, що від такої поведінки чоловіка страждають її діти, донька ходить до психолога. Працівник поліції повідомив, що є підозра стосовно того, що ОСОБА_1 вживає наркотичні засоби, на що дружина відповіла: «Може і це». На запитання інспектора поліції, чи поїде ОСОБА_1 до лікаря-нарколога, чи хоче він цього, останній відповів, що йому це не потрібно. Дружина вмовляла ОСОБА_1 пройти таке обстеження, на що він ніяк не реагував. Сказала, що близько року вони з чоловіком живуть окремо, і в цей час «він кудись вліз».

На наступному відеофайлі (розпочинається о 8:59:16 год. - закінчується о 9:14:17 год.) продовжується розмова поліцейських з дружиною ОСОБА_1 . Поліцейський запитує у ОСОБА_1 , до якої секти він ходить, на що ОСОБА_1 відповів: «Вам цього не зрозуміти. Там все законно, наявна міжнародна документація». Поліцейський озвучує, що все розуміє, у той же час, під час війни, яка іде в Україні, ОСОБА_1 каже, що не піде воювати проти своїх братів, що є дивним. Дружина вмовляє ОСОБА_1 пройти огляд у лікаря-нарколога, додаючи, що і дитина плаче, на що ОСОБА_1 відповів, що поплаче і перестане, проте, він нічого проходити не буде. Дружина ОСОБА_1 повідомила, що у чоловіка хвора спина з дитинства. Запитала у інспектора поліції, як можна зробити так, щоб її чоловік пройшов лікування у лікаря-психіатра, на що отримала відповідь від інспектора, що без добровільної згоди ОСОБА_1 здійснити це неможливо, і, якщо він проти цього, то його примусити та заставити ніхто не може, поліція у цьому безсильна. ОСОБА_1 надано для ознайомлення та підпису постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення ним п. 17.1 Правил дорожнього руху. ОСОБА_1 зазначив, що не є «особою», на що поліцейський зазначив, що право ОСОБА_1 підписувати чи ні постанову. Йому запропоновано ознайомитись зі змістом постанови, проте за ним залишається право підписувати документ та отримати його копію. ОСОБА_1 ознайомився з постановою, проставив підпис. Коли постало питання про протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто, за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, ОСОБА_1 сказав, що не відмовлявся, якщо це потрібно поліцейським, то він поїде. На запитання поліцейського, чи хоче ОСОБА_1 їхати до лікаря-нарколога, останній відповів, що «якщо треба». Поліцейський попросив надати чітку відповідь: так або ні, і відповідь не має бути «якщо треба». На запитання ОСОБА_1 , на що впливає його відповідь, поліцейський повідомив, що це впливає на те, чи буде на місці (зараз) складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, чи пізніше, коли лікар встановить ознаки. На запитання ОСОБА_1 : «На якій підставі? Ви - лікар? Не має підстав для 130», поліцейський озвучив, що і пропонує ОСОБА_1 проїхати до лікаря-нарколога, щоб лікар оглянув ОСОБА_1 . Якщо ОСОБА_1 відмовляється їхати, то буде складений протокол про адміністративне правопорушення. Оскільки дружина ОСОБА_1 втручалась у розмову поліцейських та її чоловіка, інспектора попросили її вийти з кабінету. Поліцейський повідомляє ОСОБА_1 , що стосовно нього також складений протокол затримання за ст. 185 КУпАП, на що ОСОБА_1 повідомляє, що для цього не було законної підстави, погодився отримати копію протоколу. Інспектор поліції повідомив, що розгляд справи відбудеться у Святошинському суді. При ознайомленні ОСОБА_1 з означеним протоколом, інспектор поліції роз`яснив, що ОСОБА_1 не виконав законну вимогу працівника поліції, штовхнув інспектора, на що ОСОБА_1 , перебиваючи, каже, що не було законної вимоги з боку працівника поліції. Інспектор поліції додатково роз`яснив, що за дії ОСОБА_1 в принципі передбачена кримінальна відповідальність за ст. 342 КК України, проте поліція на це «закрила очі», на що ОСОБА_1 сказав, що він, у свою чергу, «закрив очі», що у поліції не має службового посвідчення, довіреності тощо.

Наступний відеофайл (розпочинається о 9:14:17 год. - закінчується о 9:29:17 год.) є продовженням попередньому, на якому зафіксовано, що працівник поліції запитує ОСОБА_1 , чи буде він підписувати протокол та отримувати його копію, на що ОСОБА_1 відповів відмовою. Дружина ОСОБА_1 вмовляла його поїхати до лікаря. Інспектор поліції зазначив, що це має бути добровільно зі сторони ОСОБА_1 . Інспектор поліції зазначив, що ОСОБА_1 може звернутися до медичного закладу по самозверненню протягом двох годин. На чергове запитання з боку працівника поліції до ОСОБА_1 , чи їде він до лікаря-нарколога, здавати аналізи, ОСОБА_1 відповів «ні». ОСОБА_1 надані для підпису документи, складені інспектором поліції. Поліцейський повідомив дружині ОСОБА_1 , що неподалік через вулицю є Київська міська лікарня, проте дружина ОСОБА_1 , перебиваючи поліцейського, каже, з нею він не піде до лікарні, а з поліцейським піде. Поліцейський сказав, що не може примусити ОСОБА_1 вчинити певні дії, а також те, що неодноразово разів вісім, що зафіксовано на відеокамеру, протягом тривалого часу пропонували ОСОБА_1 пройти огляд, проте останній відмовився. Надалі фіксується оформлення адмінматеріалів працівниками поліції. На запитання працівника поліції, чи потребує ОСОБА_1 виклику швидкої медичної допомоги та чи буде він самостійно викликати швидку, ОСОБА_1 , відповів, що «ні». На запитання поліцейського: «Впевнені?», ОСОБА_1 відповів, що «впевнений». На запитання інспектора поліції, чи може все ж таки викликати швидку допомогу, яка надасть медичну допомогу, зробить знеболюючий укол, ОСОБА_1 відповів, що не потрібно, він сам заїде до аптеки і купить все потрібне. Поліцейські продовжують оформлення відповідних матеріалів.

Останній відеофайл (розпочинається о 9:29:17 год. - закінчується о 9:38:40 год.) фіксує, що поліцейський озвучує ОСОБА_1 , що стосовно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та зачитує вголос фабулу цього протоколу. ОСОБА_1 постійно перебиває поліцейського, вказуючи, що: він не є «громадянином», просить закреслити у протоколі вказівку на це; що він керував не транспортним, а механічним засобом; не вживав ні наркотичні, ні лікарські засоби, не п`є, лише смалить тощо. Поліцейський повідомив, що розгляд справи відбудеться за викликом у Святошинському районному суді м. Києва по вул. Я.Колоса, на що ОСОБА_1 зазначив, що знає, де це. ОСОБА_1 роз`яснені положення ст. 63 Конституції України та надана можливість самостійно ознайомитись зі складеним щодо нього протоколом про адміністративне правопорушення, який підписаний ОСОБА_1 та в якому викладені письмові пояснення. ОСОБА_1 надана копія означеного протоколу про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 ознайомлений з протоколом затримання, проставив свої підписи, а також про його звільнення. Поліцейський повідомив, що ОСОБА_1 вільний, інший поліцейський зауважив, що потрібно з собою возити посвідчення водія, на що ОСОБА_1 сказав: «Не хочу».

Інший відеодиск, наявний у матеріалах справи, є дублюючим з боді-камери іншого працівника поліції та відтворює аналогічну хронологію подій за участю ОСОБА_1 (ас. 7);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (б/д), відповідно до якого в результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. ОСОБА_1 направлявся до закладу охорони здоров`я КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» за адресою: м. Київ, вул. Відпочинку, 18. Для проходження огляду не доставлявся (ас. 2);

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1887589 від 12 квітня 2024 року, відповідно до змісту якої водій ( ОСОБА_1 ), керуючи транспортним засобом здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеної дорожнім знаком 5.8 та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Означеною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. (ас. 3)

Внаслідок відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння, уповноваженою на те особою складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 861019 від 12 квітня 2024 року, зміст якого у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки, окрім іншого, протокол містить виклад суті адміністративного правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій; в ньому вказані ознаки наркотичного сп`яніння, які були виявлені поліцейським у ОСОБА_1 (виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя) та дії водія щодо відмови від огляду на стан сп`яніння; є вказівка на порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху та посилання на ч. 1 ст. 130 КУпАП (ас. 1).

Доводи апелянтів у частині того, що складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відбулось не за місцем зупинки транспортного засобу, а у Святошинському УП, є непереконливими та такі дії працівників поліції були обумовлені тим, що ОСОБА_1 після його зупинки за порушення Правил дорожнього руху на вимогу працівників поліції спочатку відмовився надавати будь-які документи, а потім почав вчиняти супротив, кидатися у бійку, у зв`язку з чим працівники поліції щодо нього застосували кайданки, ОСОБА_1 затримали та доставили до Святошинського УП ГУ НП у м. Києві для з`ясування особи правопорушника та інших обставин, виникнення яких у подальшому і слугувало виклику уповноваженої особи СБУ України.

Є непереконливими й доводи апеляційної скарг у частині того, що на неодноразові пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 надавав згоду, зазначаючи, що, якщо треба, то він його пройде, проте працівники поліції ігнорували таку відповідь, оскільки означене твердження спростовується, як поясненнями інспектора поліції ОСОБА_6 , так і відеозаписом, повторно дослідженим судом апеляційної інстанції. З огляду на те, що працівниками поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, останньому була висунута вимога пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на щоОСОБА_1 спочатку чіткої відповіді не озвучував, проте у кінцевому результаті відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у категоричній формі, навіть не зважаючи на те, що про проходження такого огляду просила і його дружина - ОСОБА_3 , яка прибула до Святошинського районного відділення поліції.

Що стосується доводів апеляційної скарги про не роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 правових наслідків відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що, у свою чергу, потягло за собою складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього та безпідставне визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то такі доводи не ґрунтуються на вимогах закону, а, окрім того, особа, яка керує транспортним засобом, повинна знати не тільки свої права відповідно до положень Правил дорожнього руху України, а й свої обов`язки, у тому числі й обов`язок, передбачений п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Окрім того, з дослідженого відеозапису вбачається, як те, що працівник поліції роз`яснював ОСОБА_1 , що за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто за відмову проходження в установленому законом порядку медичного огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, так і те, що ОСОБА_1 особисто повідомив, що раніше працював у правоохоронних органах, що, у свою чергу, свідчить про обізнаність останнього з вимогами чинного законодавства, а, тим паче, щодо відповідальності за порушення Правил дорожнього руху тощо.

Окремо, суд апеляційної інстанції вважає слушним зауважити, що при встановленні особи правопорушника працівниками поліції за допомогою бази АРМОР було встановлено, що на ОСОБА_1 було виписано 566 штрафів, що не заперечувалось і самим ОСОБА_1 . Вказані обставини свідчать про систематичність порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху та свідоме нехтування останнім вимог чинного законодавства.

Окрім того, апеляційний суд доходить висновку про обґрунтованість висновку суду першої інстанції й про те, що є недопустимим доказом у справі висновок КНП «КМНКЛ «Соціотерапія», згідно з даними якого ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, оскільки відповідно до положень ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливомлікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення та проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Оскільки огляд ОСОБА_1 проведений поза встановленого законом часу (об 11.19 год.) та за відсутності поліцейського, такий огляд є недійсним.

Доводи ОСОБА_1 та його захисника Вовченко С.М. під час апеляційного розгляду, що під час досліджуваних подій, а саме, коли ОСОБА_1 перебував у приміщенні районного управління поліції, то ОСОБА_1 знаходився у неналежному фізіологічному стані внаслідок перебігу певного захворювання, а тому, можливо, неправильно відреагував на обставини, які відбувались, не спростовують висновку суду про порушення ОСОБА_1 за встановлених обставин вимог ч. 1 ст. 130 КУпАП, а, з урахуванням безальтернативного стягнення, передбаченого санкцією цієї частини ст. 130 КУпАП, не тягнуть за собою і зміну постанови в частині накладеного адміністративного стягнення.

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують висновків суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, викладених у постанові.

Отже, під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б доводили позицію захисника Вовченко С.М. та ОСОБА_1 про безпідставне притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, висновки судді місцевого суду у постанові від 20 травня 2024 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, всупереч доводів апеляційної скарги, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП доказах, а тому немає законних підстав для скасування судового рішення і закриття провадження у справі згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як про це просять апелянти.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що судове рішення постановлено з дотримання вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, а тому спільна апеляційна скарга ОСОБА_1 та його захисника Вовченко С.М. не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 20 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, - залишити без змін, а спільну апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Вовченко Світлани Михайлівни - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А.Васильєва