КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/4115/2024 Постанова винесена суддею Савчаком С.П.
Категорія: ст. 122-2, ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, громадянина України, маючого на утриманні двох дітей: доньку, 2018 р.н., та доньку, 2023 р.н., працюючого вантажником ТОВ "Яготинський маслозавод", РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

на постанову судді Яготинського районного суду Київської області від 24 липня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Яготинського районного суду Київської області від 24 липня 2024 року закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в частині вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, та ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Також постановлено стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, 08 червня 2024 року о 20 год. 15 хв. на вул. Соснівська в с. Панфили водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «CHEVROLET CAPTIVA», державний номерний знак НОМЕР_2 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору та увімкнення сигнального звукового сигналу, чим порушив вимоги п. 2.4, 8.9. б) Правил дорожнього руху.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Також суд розглянув протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №020593, відповідно до якого, 08 червня 2024 року о 20 год. 15 хв. по вул. Соснівська в с. Панфили Бориспільського району Київської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем «CHEVROLET CAPTIVA», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotester № 6810» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проте, посилаючись на встановлені при судовому розгляді обставини та матеріали справи, суддя дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, у зв`язку з чим провадження у справі в цій частині закрив на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи накладене на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на шість місяців таким, що не відповідає тяжкості вчиненого ним адміністративного правопорушення та його особі, просить постанову суду скасувати в частині накладення адміністративного стягнення та накласти та нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано обставини, що пом`якшують відповідальність, а також, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності.

Також суд жодним чином не обґрунтував необхідність застосування найтяжчого виду покарання, передбаченого санкцією статті, в той час, як санкція ч. 1 ст.122-2 КУпАП передбачає більш м`який вид стягнення у виді штрафу. При цьому суд залишив поза увагою вимоги ст. 30 КУпАП, відповідно до яких позбавлення спеціального права, наданого громадянинові, в тому числі права керувати транспортними засобами, застосовується за грубе, повторне або систематичне порушення порядку користування цим правом.

Позбавлення права керування транспортним засобом поставило у складне становище не лише його, а і всю його сім`ю, оскільки він має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2018 та 2023 року народження, у зв`язку з чим вимушений періодично відвідувати медичні заклади для проходження профілактичних оглядів. До того ж він проживає далеко від місця роботи, а саме у м. Яготин, яке знаходиться на відстані 43 км від Переяслава .

Крім того, судом не було враховано, що порушення вимог Правил дорожнього руху, яке ставиться йому в провину, не потягло за собою тяжких наслідків.

Наведені вище обставини вказують на можливість його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами шляхом накладення стягнення у виді штрафу, а тому вважає за можливе змінити накладене на нього адміністративне стягнення на штраф у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, ОСОБА_1 в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явився, про поважність причин своєї неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду не подавав. Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 повторно не з`явився в судове засідання, та те, що відповідно до ст. 294 КУпАП, неявка учасників провадження не перешкоджає проведенню розгляду, суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді, і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При прийняті рішення стосовно ОСОБА_1 суддею першої інстанції вказаних вимог закону було дотримано.

Висновок судді районного суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим і підтверджений доказами, зібраними по справі, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 998268 від 08 червня 2024 року, згідно якої до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, 125 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, по вул. Вокзальній в м. Яготин перед поворотом на вул. Київська не подав сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку та після зупинки на вимогу поліцейського не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію; актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 08 червня 2024 року; відеозаписами з нагрудної відеокамери працівників патрульної поліції, на яких зафіксовано, як автомобіль під керуванням ОСОБА_1 значний час не зупиняється на вимогу поліцейського про зупинку та після зупинки він зазначає, що не зупинявся через те, що злякався, бо до цього з батьками інших дітей в дитячому садочку випили по 150 грам.

Наведені докази свідчать про недотримання ОСОБА_1 вимог п.п. 2.4, 8.9 "б" Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 не заперечує висновків судді Яготинського районного суду Київської області про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та про закриття щодо нього провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП і в поданій апеляційній скарзі.

Що стосується тверджень ОСОБА_1 , що накладене на нього адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців є надто суворим, то вважаю їх необґрунтованими, виходячи з наступного.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 30 КУпАП, позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись лише до осіб, які користуються цими засобами в зв`язку з інвалідністю, за винятком випадків керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі невиконання вимоги працівника поліції про зупинку транспортного засобу, залишення на порушення вимог встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, учасниками якої вони є, ухилення від огляду на наявність алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору та увімкнення звукового сигналу.

При цьому, як вбачається з відеозаписів з нагрудної відеокамери працівників патрульної поліції, ОСОБА_1 значний час не зупиняється на вимогу поліцейського та після зупинки цього не заперечував, пояснивши, що не зупинявся через те, що злякався, оскільки перед цим з батьками інших дітей в дитячому садочку випили по 150 грам.

Сукупність наведених обставин свідчить про грубе порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху та створює підвищену загрозу для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху, що, відповідно до ч. 2 ст. 30 КУпАП, є підставою для накладення на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Санкція ч. 1 ст. 122-2 КУпАП передбачає такий вид адміністративного стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами строком до шести місяців.

Крім того, суд враховує, що в той день, а саме 08 червня 2024 року стосовно ОСОБА_1 інспектором поліції було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 998268, згідно якої до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ст. 125 КУпАП, оскільки він, керуючи автомобілем «CHEVROLET CAPTIVA», по вул. Вокзальній в м. Яготин перед поворотом на вул. Київська не подав сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку та після зупинки на вимогу поліцейського не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію

Враховуючи наведені обставини, а також дані про особу порушника, який не є особою з інвалідністю та вчинив грубе порушення Правил дорожнього руху, при цьому, цього ж дня, вчинив ще два адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 та ст. 125 КУпАП, приходжу до висновку, що суд дотримався вимог ст.ст. 33, 34 КУпАП та наклав на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, а саме у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на шість місяців, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про необхідність використання автомобіля, щоб добиратися до роботи та відвозити дітей у лікарню, то вони не є тими обставинами, які знижують ступінь суспільної небезпеки вчинених ОСОБА_1 дій, а тому не можуть бути підставою для зміни накладеного нього адміністративного стягнення на більш м`яке. Зважає суд і на ті обставини, що робота ОСОБА_1 безпосередньо не пов`язана з використанням транспортного засобу.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, вважаю, що постанова судді Яготинського районного суду Київської області від 24 липня 2024 року є законною і обґрунтованою, тому підстави для її зміни - відсутні, а відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Яготинського районного суду Київської області від 24 липня 2024 року, якою закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в частині вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, та ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.