КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/6934/24 Головуючий 1-ї інстанції: Шовкопляс О.
Провадження №33/824/4613/2024 Доповідач: Яковлева В.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Яковлева В.С., з секретарем судового засідання - Пишковичем М.І., за участю: потерпілого - ОСОБА_1 , його представника - адвоката Коваленко Юлії Олександрівни, захисника особи, яка притягається до відповідальності - адвоката Кучерука Максима Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу потерпілого - ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 серпня 2024 року стосовно ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В

Цією постановою провадження у справі відносно ОСОБА_2 закрите за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, визнати винуватим та притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що рішення суду є незаконним та висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на зібраних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказах. Вважає, що суд прийшов до обґрунтованого висновку щодо проїзду автомобіля VolkswagenGolf, яким керував ОСОБА_1 на жовтий сигнал світлофору. До такого висновку прийшов суд першої інстанції на підставі циклограми світлофора, що міститься в паспорті світлофорного об`єкту 45600407, який був додатний до матеріалів справи про адміністративне правопорушення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності та отриманим запитом суду. Апелянт вважає, що циклограма світлофорного об`єкту не може слугувати доказом на підтвердження проїзду водієм ОСОБА_1 на жовтий сигнал світлофору, оскільки відомості, що містяться у ньому, суперечать один одному та такі відомості неможливо застосувати до місця вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, апелянт зазначає , що в судовому засіданні від 03.07.2024 року в якому досліджувалось відео «Light (crop)2», з якого чітко вбачається, що автомобіль марки VolkswagenGolf під керуванням водія ОСОБА_1 , який проїжджає світлофор на зелений сигнал, а відео «Light (crop)» вбачається, що в момент проїзду світлофора та виїзду на перехрестя автомобіля марки VolkswagenGolf на світлофорі для пішоходів ще горів забороняючий червоний сигнал. Проте суд першої інстанції не врахував вказаний доказ, не навів мотивів його неврахування та не обґрунтував підстав для визнання одних доказів та відхилив інші докази. Вважає, що дорожньо-транспортна пригода відбулась в результаті протиправних дій ОСОБА_2 , який не виконав вимог п. 16.6 Правил дорожнього руху України. Виходячи з цього вважає, що суд не надав належної оцінки доказам у їх сукупності про винуватість ОСОБА_2 та прийшов до помилкового висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення потерпілого, його представника, думку захисника особи, яка притягається до відповідальності, дослідивши докази та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи рішення про відсутність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції послався на перетин перехрестя іншим учасником на жовтий сигнал світлофору та не вбачав, що дії ОСОБА_2 перебувають у безпосередньому причинному зв*язку з настанням ДТП. Такі висновки суду першої інстанції є помилкові з огляду на наступне. Апеляційним судом встановлено, що 12.04.2024 о 17 год. 28 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz GLE 300 D, номерний знак НОМЕР_1 , під час руху в м. Біла Церква Київської області на перехресті вул. Героїв Небесної Сотні та бул. Олександрівського, при повороті ліворуч з бульвару Олександрійського на вул. Героїв Небесної Сотні, не надав перевагу в русі автомобілю Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався у зустрічному напрямку, в результаті чого відбулося зіткнення. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. Водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.3 б, п. 10.1 та п. 16.6 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 892164 від 06.05.2024 року (а.с. 1), даними протоколу огляду місця події (а.с.3-7), даними схеми ДТП (а.с. 8), письмовими поясненнями учасників ДТП. (а.с. 9-10), фото з місця події (а.с.11-19), даними відеозапису події, переглянутим в судовому засіданні апеляційного суду. Слушними є доводи апеляційної скарги, оскільки з огляду на обставини ДТП, жодних перешкод для виконання водієм ОСОБА_2 16.6 ПДР не вбачається. Для цього в нього були всі можливості технічного характеру. При цьому апеляційний суд не надає оцінку діям водія Одинокого. Посилаючись на відеозапис події ДТП, яке сталась о 17год. 28хв. 25 сек. та циклограму світлофору суд першої інстанції припустив, зазначивши про наявність підстав вважати про перетин Одиноким лінії світлофора на жовтий сигнал. Проте протокол щодо Одинокого, як єдина підстава для встановлення порушень ним ПДР не складався. Окрім того, суд встановив, що водій ОСОБА_2 після увімкнення для нього зеленого сигналу світлофору розраховував, що водії інших транспортних засобів дотримуються ПДР при перетині регульованого перехрестя. Разом з тим, як вбачається з відео події ДТП, водій Ріпа, повертаючи ліворуч виїхав на перехрестя та деякий час залишався на ньому. При цьому він не міг бачити сигнал світлофору та розраховувати на дотримання іншими водіями ПДР. Завершенням його маневру мав бути поворот ліворуч після виконання вимог п.п.16.6 ПДР. В письмових поясненнях на місці ДТП водій ОСОБА_2 зазначив про завершення маневру. Жодних пояснень про те, що він розраховував на дотримання ПДР іншими учасниками дорожнього руху Ріпа не надав. За таких обставин, підстави, які суд першої інстанції навів на відсутність причинного зв*язку дій Ріпи з настанням ДТП не грунтуються на фактичних обставинах у справі. Враховуючи викладене, апеляційним судом встановлено, що дії ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 2.3 б, п. 10.1 та п. 16.6 ПДР, що призвело до пошкодження транспортних засобів, а відтак в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами.

Суд першої інстанції не надав належну правову оцінку обставинам ДТП та діям водія у даній конкретній дорожній обстановці, дійшов помилкового висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. За таких обставин, постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а ОСОБА_2 слід визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, враховуючи, що сплинули строки накладення адміністративного стягнення, провадження по справі відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 серпня 2024 року щодо ОСОБА_2 - скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.С. Яковлева