Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Таровської А.А., захисника Давидова О.В. (в режимі відеоконференції), розглянувши апеляційну скаргу захисника Давидова О.В. в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, на постанову судді Луцького міськрайонного суду від 04 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, накладено на нього адміністративному стягненню у вигляді громадських робіт на строк 40 (сорок) годин.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 гривень.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 07 червня 2024 року, близько 10.00 годин, перебуваючи за місцем проживання, в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме словесно ображав, шарпав та вдарив. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_1 , повторно протягом року після піддання адміністративному стягненню, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції захисник в апеляційній скарзі вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом неповно та не об`єктивно з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимогам законодавства. Зазначає те, що матеріали справи містять лише протокол про адміністративне правопорушення, не надано оцінки поясненням ОСОБА_3 , не допитано потерпілу. Просить скасувати постанову суду, а справу закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку захисника, який підтримав скаргу із наведених у ній мотивів, доходжу такого висновку.

За положеннями ст. ст. 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону судом першої інстанції належним чином не дотримані.

Частиною другою статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно протоколу, ОСОБА_1 07 червня 2024 року, близько 10.00 годин, перебуваючи за місцем проживання, в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме словесно ображав, шарпав та вдарив. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_1 , повторно протягом року після піддання адміністративному стягненню, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Однак, матеріали справи містять лише заяву та пояснення потерпілої ОСОБА_2 ( а.с.4,5), яка в судові засідання, як в суд першої інстанції, так і в апеляційну інстанцію, не з`явилась, рапорт працівника поліції (а.с.3) форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (а.с.7) та терміновий заборонний припис стосовно кривдника (а.с.8), що не достатньо для висновку поза розумним сумнівом про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Будь-яких інших об`єктивних даних про вчинення ОСОБА_1 правопорушення в матеріалах справи немає.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Такими чином, враховуючи відсутність в матеріалах справи будь-яких об`єктивних доказів винуватості ОСОБА_1 , суддя приходить до висновку про відсутність в діях останнього складу інкримінованого правопорушення.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає до задоволення.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 294, 247 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника Давидова О.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду від 04 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження по даній справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суд О.М. Клок