КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/5861/2024 Доповідач: Яковлева В.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Яковлева В.С., з секретарем судового засідання - Пишковичем М.І. за участю: захисника - адвоката Гаращука С.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 13 листопада 2024 року стосовно ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою (за протоколом): АДРЕСА_1 , (за апеляційною скаргою) АДРЕСА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок, в дохід держави.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності подала апеляційну скаргу, в якій просить, постанову суду скасувати, а справу закрити за відсутністю складу правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що постанова суду першої інстанції винесена із неповним дослідженням матеріалів справи та з порушенням вимог чинного законодавства. Апелянт зазначає, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції не містить доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, зокрема не зафіксовано факт зупинки транспортного засобу та факт знаходження саме ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу. Стверджує, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь - яких доказів факту керування ОСОБА_1 транспортного засобу, встановлених за допомогою об`єктивних засобів контролю, а саме: відеозаписів зроблених за допомогою камер спостереження, нагрудних камер поліцейських або ініціативних записів будь - яких осіб, зроблених із дотриманням вимог закону. Зазначає, що при дослідженні відео з нагрудних камер поліцейських не міститься факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці, так і не містить факту відмови від проходження огляду у лікаря нарколога. Крім того, як вбачається з відеозапису нагрудних камер поліцейського ОСОБА_1 погоджується на огляд у лікаря нарколога (тайм 48:00 та 1:16:17). Вказує, що лікар нарколог самовільно зафіксував відмову від проходження огляду на стан сп`яніння не дочекавшись відповіді ОСОБА_1 , що зафіксовано на відео камеру патрульного поліцейського (тайм 1:21:15). Виходячи з цього, апелянт вважає, що працівниками поліції було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння та в матеріалах справи про адміністративне правопорушення не містять доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку та був за кермом транспортного засобу. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників, перевіривши доводи апеляційної скарги, підстав для її задоволення не вбачається. Як встановлено судом першої інстанції 06.10.2024 року о 03:19 год. на проспекті Воскресенському, 44 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Lexus E300, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп*яніння: характерний запах з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп*яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП виходячи з данихпротоколу про адміністративне правопорушення № 144030 від 06.10.2024, направлення на огляд, письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та відеозапису з нагрудної камери поліцейського. Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів керування автомобілем та те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп*яніння, були предметом розгляду суду першої інстанції, який визнав їх безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи. З зазначеними висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Отже, місцевий суд відповідно до ст. 280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають при розгляді даної справи щодо ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому посилання апелянта на те, що судом не забезпечено всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, є надуманими, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції надав правильну оцінку зібраним доказам та прийняв обґрунтоване рішення, з яким погоджується апеляційний суд та підстав для скасування якого за апеляційними доводами не вбачається. З урахуваннямнаведеноговисновки суду першоїінстанції є вмотивованими та підстав для скасування судового рішення за апеляційними доводами не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 13 листопада 2024 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін. Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.С. Яковлева