Справа № 697/921/24
Провадження № 3/697/539/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2024 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Колісник Л.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли з ВП №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , голови ФГ «Хоменка», за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( далі- КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 297627 від 23.04.2024 року працівниками міжрегіонального управління Державної служби з питань праці 08.03.2024 в с. Хутір-Хмільна по вул. Шевченка, 241, на підприємстві ФГ «Хоменка» виявлено факт експлуатації обладнання і виконання робіт з підвищеною небезпекою без дозвільних документів, а саме сталевого резервуара та паливно заправної колонки, чим гр. ОСОБА_1 порушив п.10 групи А «Порядку видачі дозволів на виконання робіт і підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, затверджених постановою КМУ № 77 від 03.02.2021, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП.

Розгляд справи відкладався неодноразово у зв`язку із клопотаннями ОСОБА_1 та його захисника.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Гончарук А.В. в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнає, оскільки відсутні підстави для його притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування зазначив, що працівники Держпраці не мали права на проведення інспектування ФГ «Хоменка». Доставка пального для сільськогоподарської техніки ФГ «Хоменка» здійснюється шляхом підвезення каністр із дизельним паливом. Дизельне паливо в інших ємностях не зберігається. Також в матеріалах справи відсутні будь-які первинні документи на підтвердження складу та події правопорушення, не долучено жодного доказу, який би підтверджував зберігання ОСОБА_1 пального, наявність обладнання і виконання робіт з підвищеною небезпекою. Також не враховано та не визначено об`єми дизельного палива з урахуванням Порядку ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки. Просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, з огляду на таке.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 КУпАП протоколи про адміністративні правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції) (ст. 164 КУпАП).

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності, а об`єктивною стороною зазначеного правопорушення, зокрема, є саме провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання відповідної ліцензії.

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю необхідно розуміти діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, як правило з метою отримання прибутку (комерційна діяльність).

Окрім того, ст. 42 Господарського кодексу України визначено, що підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до правової позиції, визначеної у постанові Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» систематичною вважається діяльність яка провадиться безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Таким чином, однією з обов`язкових ознак підприємницької діяльності, як виду господарської діяльності, є систематичність її здійснення.

Вказана ч.1 ст. 164 КУпАП є бланкетною, тобто такою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм, зокрема до Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», Податкового кодексу України та підзаконних актів.

Ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» передбачає, що оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Ст.1 вказаного Закону передбачено, що зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик.

Місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності , що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування.

Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Відповідно до ст. 15 вищеназваного Закону, для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:

- документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

- акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;

дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Суб`єкти господарювання, що здійснюють зберігання пального, яке не реалізовується іншим особам і використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки, копії зазначених документів не подають. Такі суб`єкти господарювання у заяві зазначають про використання пального для потреб власного споживання чи переробки, загальну місткість резервуарів та ємностей, що використовуються для зберігання пального та їх фактичне місцезнаходження.

Суб`єкти господарювання, які здійснюють роздрібну, оптову торгівлю пальним або зберігання пального виключно у споживчій тарі до 5 літрів, ліцензію на роздрібну або оптову торгівлю пальним або ліцензію на зберігання пального не отримують.

Відповідно до ст. 14 ПК України, акцизний склад - це приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Відповідно до підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України дає визначення, що не є акцизним складом:

- приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.

приміщення або територія незалежно від загальної місткості розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального, власником або користувачем яких є суб`єкт господарювання, який отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 10000 кубічних метрів (10000 Кубічних метрів = 10000 літрів) (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.

- паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої;

- приміщення або територія, у тому числі платника податку, де зберігається або реалізується виключно пальне у споживчій тарі ємністю до 5 літрів включно, отримане від виробника або особи, яка здійснила його розлив у таку тару.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження складу та події правопорушення надано протокол про адміністративне правопорушення, серії ВАД № 297627 від 23.04.2024, копія листа Державної служби з питань праці Центрального міжрегіонального управління від 05.04.2024, копія рапорту начальника СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Герасименка О. від 10.04.2024 та оригінал письмових пояснень ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу на те, що особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, формально підійшла до з`ясування всіх істотних обставин справи. В матеріалах справи, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, відсутні будь-які докази, що підтверджують факт зайняття ФГ «Хоменка» господарською діяльністю із зберігання пального. Докази про наявність обладнання і виконання робіт з підвищеною небезпекою, відомості про кількість пального та ємності, в яких воно зберігалося на момент перевірки ФГ «Хоменка», за який період здійснювалась діяльність із зберігання пального та експлуатації обладнання із підвищеною небезпекою до протоколу не додані. Документи, які б свідчили про проведення огляду та вилучення пального, ємностей, в яких зберігалось пальне без ліцензії, до матеріалів справи не долучено. Резервуар для зберігання пального з паливно- заправною колонкою, виявлений на території підприємства ФГ «Хоменко» на наявність у них пального та його об`єму уповноваженими особами не перевірявся.

Крім того, суд враховує, що в письмових поясненнях ОСОБА_1 пояснив, що придбане пальне зразу ж заливали в баки автомобілів і в подальшому використовували як в цілях господарства та і для власного споживання. Ліцензії на право зберігання пального не отримував. На даний час пальне не зберігається.

Будь-яких доказів, які б спростовували такі пояснення ОСОБА_1 суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Оскільки вина є основною ознакою суб`єктивної сторони правопорушення, відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофеєва проти Росії» (рішення від 30.05.13 р., заява № 36 673/04) у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист.

Отже, суду не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які підтверджують, що ФГ «Хоменка» систематично здійснює господарську діяльність: експлуатацію обладнання і виконання робіт з підвищеною небезпекою, зберігання пального, що потребує одержання ліцензії на провадження даного виду господарської діяльності та які підтверджують вину ОСОБА_1 як голови фермерського господарства у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо встановлено, що в діях особи відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що за обставин, які викладені в протоколі серії ВАД №297627 від 23.04.2024, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а тому вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.164, п.1 ч.1 ст.247, 251, 279 КУпАП суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області.

Суддя Л. О. Колісник