ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/1023/24 Суддя доповідач Гєрцик Р.В.
Категорія: ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Гєрцика Р.В.

секретаря судового засідання Костенко Ю.С.

за участю особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 06 березня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 ,-

УСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Судом першої інстанції встановлено, що 15.08.2023 року о 09:07 год., в м. Харків, на перехресті просп. Перемоги та вул. Ахсарова, водій ОСОБА_1 , керуючи тз Тойота, д.н.з НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не дав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, в результаті чого сталось зіткнення з автомобілем Деу, д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Постановою судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 06 березня 2024 року провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження та постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження посилається на те, що оскаржувана постанова ухвалена судом 06.03.2024 року судове засідання було проведено без його участі та зі змістом постанови він зміг ознайомитись після опублікування у ЄДРСР 11.03.2024 року та протягом встановленого законом строку подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог посилається на те, що судом першої інстанції проігноровані висновок експерта «№ 25177 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи яким було встановлено, що в діях водія автомобіля Daewoo Lanos ОСОБА_2 були встановлені порушення вимог п.п. 12.3, 12.4, 12.9 «б» ПДР, що стало причиною ДТП.

Мотиви суду

Враховуючи, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження про поважність причин пропуску строку не спростовуються матеріалами справи, що об`єктивно свідчить про поважність пропуску строкуто клопотання підлягає задоволенню.

Потерпілий ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

За таких обставин, суд вважає можливим провести апеляційний розгляд справи у відсутність потерпілого.

Перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, заслухавши доводи ОСОБА_1 на підтримання вимог апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

В розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

А відтак, у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.

У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

За змістом статті 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 15.08.2023 року о 09:07 год., в м. Харків, на перехресті просп. Перемоги та вул. Ахсарова, водій ОСОБА_1 , керуючи тз Тойота, д.н.з НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не дав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, в результаті чого сталось зіткнення з автомобілем Деу, д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків.

Відповідно до п.16.11. ПДР на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху

Зазначений протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписані уповноваженою особою.

Незважаючи на не визнання своєї вини в апеляційній скарзі, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,повністю підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема:

- відомостями протоколу про адміністративне правопорушення, який складений стосовно ОСОБА_1 ;

- схемою місця ДТП від 15.08.2023 року, в якій наявні необхідні та достатні відомості для з`ясування дійсних обставин ДТП, у тому числі відображено: напрямок руху транспортних засобів, місце зіткнення, прив`язку транспортних засобів учасників ДТП до сталих об`єктів, місце розташування автомобілів, отримані автомобілями-учасниками ДТП механічні пошкодження, інформацію про власників автомобілів. Схема місця ДТП підписана обома учасниками, зауважень та заперечень на яку ані ОСОБА_1 , ані ОСОБА_2 не надано;

- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 15.08.2023 року, відповідно до яких 15.08.2024 він рухався по головній дорозі пр-ту Перемоги у бік вул. Людвіга Свободи та на перехресті з вул. Ахсарова відбулось ДТП, автомобіль Тойота, д.н.з НОМЕР_1 виїзжав з другорядної дороги;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 15.08.2023 року, написаними ним власноруч, відповідно до яких він пояснив, що 15.08.2023 року він рухався по вул. Ахсарова в сторону просп. Перемоги, виїхав на перехрестя, після чого побачив, що від зупинки виїжджає трамвай та зупинився. В цей момент відчув удар в передню частину свого авто.

-висновком експерта «№ 25177 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи:

Щодо питання 1-4:

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Toyota Avalon ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог дорожнього знаку 2.1 та п. 16.11 Правил дорожнього руху України.

В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів для водія автомобіля Toyota Avalon ОСОБА_1 визначалась шляхом виконання ним вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та п. 16.11 Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля Toyota Avalon ОСОБА_1 не відповідали вимогам дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та п. 16.11 Правил дорожнього руху України та знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв?язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

За поясненнями водія автомобіля Toyota Avalon ОСОБА_1 :

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Daewoo Lanos ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 12.3, 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України.

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Daewoo Lanos Роганов 1.0. мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем Toyota Avalon шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування, тобто шляхом виконання ним вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля Daewoo Lanos ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України та знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв?язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Невідповідність дій водія автомобіля Daewoo Lanos ОСОБА_2 вимогам п.п. 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України не знаходиться, з технічної точки зору, в причинному зв?язку з виникненням даної дорожньо-транспортної приводи, з причин які вказані в дослідницькій частині висновку.

За поясненнями водія автомобіля Daewoo Lanos ОСОБА_2 :

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Daewoo Lanos ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Daewoo Lanos ОСОБА_2 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем Toyota Avalon шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування, тобто шляхом виконання ним вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля Daewoo Lanos ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 12 3 Правил дорожнього руху України та знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригодив.

Аналізуючи схему місця ДТП, характер та локалізацію зазначених пошкоджень транспортних засобів, апеляційний суд дійшов висновку про порушення вимог п.16.11 ПДР водієм ОСОБА_1 , який керуючи автомобілем при виїзді на нерегульоване перехрестя, не надав перевагу у русі автомобілю, який рухався по головній дорозі, що призвело до зіткнення транспортних засобів та спричинило їх пошкодження.

В апеляційній скарзі провина ОСОБА_1 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди заперечується. Причиною виникнення ДТП, на його думку, стало порушення правил дорожнього руху потерпілим, саме який, на його думку, порушив вимоги ПДР України.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що за змістом ст.279,280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається судом у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, який по суті є обвинуваченням.

Отже, у справі щодо ОСОБА_1 суд повинен надати оцінку саме його діям в дослідженій дорожній обстановці на предмет відповідності ПДР України.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, в тому числі висновки експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи апеляційний суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Доводи апелянта про наявність також порушень ПДР з боку іншого учасника ДТП не є слушними, так як така оцінка з боку суду неможлива з огляду на вимоги ст.279,280 КУпАП. Порушення щодо іншого учасника ДТП можуть впливати лише на об`єм відшкодування завданої шкоди.

Таким чином, посилання апелянта про відсутність в його діях складу правопорушення є необґрунтованими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Враховуючи викладене у сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що, відповідно до вимог ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясовано обставини даної справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, та приходить до висновку за принципом «поза розумним сумнівом» про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно з протоколом, складеним відносно ОСОБА_1 , адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, було вчинене 15.08.2023 року, у зв`язку з чим, на момент розгляду справи судом першої інстанції, сплив строк притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 7 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 16.11 Правил дорожнього руху, винуватості останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та закриття провадження у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 06 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Гєрцик