справа № 361/3625/24
провадження № 3/361/2386/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Скрипка О.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його адвоката Малюги В.М., розглянувши матеріали справи, яка надійшла від Броварського РУП ГУ НП у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №275381 від 06.04.2024 р., слідує, що 06 квітня 2024 р. о 11 год. 30 хв. в с. Семиполки а/д Київ-Чернігів-Нові Яриловичі 51 км блокпост 2/6 водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter 316CDI» н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, сповільненість мови, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив суду, що був зупинений працівниками поліції на блок посту, вказали на наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, на що він повідомив, що наркотичні засоби не вживав та не вживає, однак працівники поліції на зважали на такі його пояснення та запропонували пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, при цьому не роз`яснили, що відмова від проходження такого огляду тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після складання відносно нього протоколу він звернувся до приватної лабораторії «Діла» відділення №040 м.Київ, вул.Вишгородська,56/2, де пройшов лабораторне дослідження на наявність наркотичних засобів, отримав негативний результат. Відповідний висновок надав суду. Прохав суд закрити провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Малюга В.М. подав до суду письмове клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, вказує на те, що у працівників поліції взагалі не було правових підстав для проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, оскільки таки ознаки наркотичного як неприродна блідість обличчя, сповільненість мови, зіниці очей не реагують на світло не підтверджені жодним належним доказом. Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 вказує на те, що наркотичні засоби не вживав, що зафіксовано на боді-камеру поліцейського, разом з тим поліцейські не роз`яснили ОСОБА_1 про те, що відмова від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 130 КУпАП. Разом з тим ОСОБА_1 звернувся до приватної лабораторії «Діла», де пройшов лабораторне дослідження на наявність наркотичних засобів, отримав негативний результат.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення свідка та доводи захисника, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною другою статті 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановленим законом. Провадження в справі про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні та яка підтверджена належними доказами.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до п. 2, п. 4 розділу І ІНСТРУКЦІЇ про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter 316CDI» н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, сповільненість мови, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі водій відмовився.

Під час судового розгляду справи судом досліджений відеозапису з боді-камери, з якого вбачається, що поліцейський вказує ОСОБА_1 на наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, після чого пропонує пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння, водій відмовляється, тому що поспішає. Поліцейський приймає відмову та починає складати протокол. Наслідки відмови від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння поліцейський водієві не роз`яснює.

При цьому водій ОСОБА_1 поводить себе спокійно, чітко відповідає на запитання поліцейських, обличчя водія має природний колір шкіри, наявність таких ознак як неприродна блідість обличчя, сповільненість мови, зіниці очей не реагують на світло, також не вбачається.

Також суд звертає увагу на те, що у своїх письмових поясненнях свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не вказують на наявність у ОСОБА_1 будь-яких ознак наркотичного сп`яніння, а лише підтверджують відмову водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

З метою з`ясування обставин справи, свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 двічі викликалися в судове засідання, однак на судові виклики свідки не з`явилися.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Якщо проведення такого огляду вимагалося працівниками поліції без видимих на те причин, при відсутності ознак сп`яніння, відмова від проходження медичного огляду, правових наслідків не породжує.

Аналіз відеозапису, на якому видно обличчя водія ОСОБА_1 , у якого був природній колір шкіри, звичайний вираз очей, свідчать про те, що ознаки наркотичного сп`яніння були удаваними, а вимога проходження медичного огляду носила неправомірний характер.

Суд вважає правдивими пояснення ОСОБА_1 щодо того, що він не вживає наркотичні засоби, оскільки даний факт підтверджується відповідними результатами досліджень на визначення наркотиків в сечі, проведені у медичній лабораторії «ДІЛА» (лаб. замовлення № 496069751, результат негативний), що ставить під сумнів обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо наявності у водія ознак наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст. 8 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

За ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи встановлені в ході розгляду даної справи обставини, суд вважає, що в ході судового розгляду справи доказів доведеності вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду не надано.

Ґрунтуючись на нормах статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо не доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим та у відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у даній справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст.251, 252, 280, 283-284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв"язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О. В. Скрипка