ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за участю:

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

представника потерпілого ОСОБА_2

апеляційну скаргу представника потерпілого адвоката Корнілової Е.Ю. на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2024 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Згідно із встановленими судом обставинами, 01 вересня 2024 року о 17 годині 20 хвилин ОСОБА_1 керуючи автомобілем Ягуар, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Набережна Заводська в районі будинку 53 в м. Дніпро, при виникненні перешкоди у вигляді автомобілю Фольксваген Пассат, реєстраційний номер НОМЕР_2 та Альфа-Ромео, реєстраційний номер НОМЕР_3 , яку водій об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди та допустив з ними зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.3 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення судом враховано характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника.

В апеляційній скарзі представник потерпілого просить постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2024 року скасувати та винести нову постанову, якою накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

В обґрунтування своїх вимог вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту судового розгляду. Вважає призначене судом адміністративне стягнення таким, що не відповідає тяжкості скоєного та особі правопорушника, оскільки такий вид адміністративного стягнення недостатній для виховного впливу на нього і запобігання вчиненню нових правопорушень ОСОБА_1 .

Зазначає, що допущене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення мало грубий характер, останній поводився зухвало, відшкодовувати матеріальну шкоду відмовився, страхова компанія, в якій застрахована цивільна відповідальність останнього, перебуває у стадії ліквідації.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши представника потерпілого адвоката Корнілову Е.Ю., яка підтримала апеляційну скаргу та наполягала на її задоволенні з викладених у ній підстав; ОСОБА_1 , який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на те, що свою вину визнає у повному обсязі, про факт ДТП невідкладно повідомив страхову компанію, в якій застрахована його цивільна відповідальність, та має намір у випадку недостатності страхового відшкодування, відшкодувати шкоду у непокритій частині за власний рахунок; вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції зважає на те, що відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти законне та вмотивоване рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, а також в апеляційній скарзі не оспорюється, а отже апеляційним судом не переглядається.

Аналізуючи апеляційні доводи, які зводяться до обгрунтування м`якості застосованого до правопорушника адміністративного стягнення, суд апеляційної інстанції приходить до наступного.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Таким чином, позбавлення спеціального права за ст. 124 КУпАП є альтернативним заходом, визначеним законодавцем як найбільш суворий із декількох можливих до застосування видів стягнень, що дає суду дискреційні повноваження у кожному конкретному випадку призначати або не призначати його з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеня його вини, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, та інших обставин, що мають значення.

За змістом ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вказані вимоги закону суддею першої інстанції, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 124 КУпАП дотримані в повному обсязі. Так, судом першої інстанції враховано характер скоєного правопорушення, особу останнього, ступінь його вини, у зв`язку з чим суд прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення адміністративного стягнення у виді штрафу, який є співмірним та достатнім для виправлення правопорушника.

Судом апеляційної інстанції також приймається до уваги, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відноситься до необережних правопорушень, ОСОБА_1 хоча і притягувався до адміністративної відповідальності у 2020 році, втім протягом наступних чотирьох років, до вересня 2024 року, нових правопорушень не вчиняв, тобто його поведінка не є усталено девіантною.

ОСОБА_1 визнав свою провину у повному обсязі, жалкує про скоєне, а його цивільна відповідальність застрахована у ПрАТ СК «Саламандра», якій, згідно з відповіддю МТСБУ на запит потерпілого, хоча і анульовано ліцензію, проте врегулювання страхових виплат за діючими договорами дана страхова компанія здійснює у звичайному режимі, у зв`язку із чим призначення ОСОБА_1 найбільш суворого за видом стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами належить вважати надмірно жорстким покаранням.

Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що обов`язок застрахувати свою цивільну відповідальність ОСОБА_1 виконав, уклавши договір із страховою компанією, легітимність якої була підтверджена державою шляхом видачі їй відповідної ліцензії. Подальші дії такої компанії щодо виплати страхового відшкодування, а також її фінансовий стан, не залежать у будь-який спосіб від ОСОБА_1 , а відтак не можуть розглядатись як обставини, що впливають на обсяг його адміністративної відповідальності.

Одночасно суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що апеляційна скарга не містить нових відомостей, які не були відомі суду першої інстанції і не дістали оцінки, а апеляційні доводи зводяться до переоцінки відомих фактичних обставин та оспорювання застосування судом своїх дискреційних повноважень.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладене вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду: А.А. Мазниця