Справа № 472/733/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 рокус-ще Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Тустановського А.О., за участю секретаря Щербини О.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Нестера С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Веселинове Миколаївської області матеріали, які надійшли від Вознесенського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Катеринівка, Веселинівського району Миколаївської області, громадянина України, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2024 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який 23.06.2024 року о 20:20 годині в с. Градівка по вул. Київська керував транспортним засобом Мітсубіші Галант, днз НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводилось освідування на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager» та тест показав результат 2.11%, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, суду пояснив, що 23.06.2024 року він їхав до друга в с. Градівку. По дорозі він зустрів ОСОБА_2 та зупинив його, щоб поговорити. Поспілкувавшись, ОСОБА_2 поїхав, а ОСОБА_3 постояв ще 15 хвилин і поїхав додому. Пройшла приблизно година часу, як до нього додому приїхали працівники поліції. Вдома він вже вживав спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв автомобілем він не керував, однак працівники поліції йому все одно запропонували продути алкотестер Драгер, на що він їм казав, що не керує автомобілем на даний час, але погодився пройти тест.

Захисник Нестер С.В. в судовому засіданні просив закрити справу у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного. В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 безпосередньо керував транспортним засобом чи автомобіль під його керуванням рухався, що свідчить про неналежне фіксування події/факту правопорушення. Відеозапис, поданий на підтвердження факту порушення ПДР, є належним доказом лише у випадку, якщо у протоколі є посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис. Під час дослідження протоколу встановлено, що в ньому не зазначено технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення, а тому даний ДВД диск з відеозаписом є неналежним доказом. Крім того, на ДВД-диску міститься відео файл, на якому вказано час фіксації 22 год. 02 хв та події відбуваються в дворі домоволодіння ОСОБА_1 в с. Поріччя, а не по вул. Київській с. Градівка. Також, не зафіксовано безпосереднє керування транспортним засобом, чи знаходження за кермом в автомобілі, що рухається. В протоколі не вказано за допомогою якого саме спецзасобу «Драгер» проводився огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, не зазначено модель та серійний номер спецзасобу, що унеможливлює перевірити спеціальний засіб на наявність сертифіката відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Всупереч вимогам ст. 266,265-2 КУпАП, працівники поліції від керування автомобілем ОСОБА_1 не відсторонили. Тимчасового затримання транспортного засобу шляхом блокування або відправки його на спеціальний майданчик не відбулося.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Нестера С.В., вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не підтверджена та провадження у справі має бути закрито в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та відповідно до вимог ст. 279 КУпАП дослідити докази, якими згідно ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, як працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер або в найближчому медичному закладі. При цьому, ОСОБА_1 продув алкотестер Драгер, результат якого показав 2.11%. Після чого працівник поліції повідомив останньому, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Разом з тим, спілкування ОСОБА_1 та працівника поліції і освідування на стан сп`яніння відбулося близько 22 год. 00 хв., тоді як час керування транспортним засобом ОСОБА_1 , що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, вказано раніше, а саме о 20 год. 20 хв., що свідчить про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом під час огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У рекомендації №R(91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

За таких обставин з тих доказів, що наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, не можливо встановити чи підтвердити законність складання протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні до ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З огляду на викладене, оскільки суду не надано належних, допустимих та достовірних доказів, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 221, 251, 280, 283 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Веселинівський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області А.О. Тустановський