Справа № 473/5826/24
Номер провадження 3-зв/473/62/2024
У Х В А Л А

іменем України

"24" жовтня 2024 р.суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Лузан Л.В., розглянувши заяву судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Усікова Олексія Віталійовича про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

18 жовтня 2024 року автоматизованою системою розподілу справ між суддями справу розподілено на суддю Усікова О.В., який 22 жовтня 2024 року подав заяву про самовідвід від участі в розгляді справи.

Свою заяву мотивував тим, що в 2023 році він приймав участь у розгляді інших адміністративних справ в якості представника ОСОБА_1 . Вказане, на думку судді Усікова О.В., може викликати сумнів в його неупередженості при розгляді данної адміністративної справи.

Розглянувши заяву по самовідвід, суддя прийшов до наступного.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить підстав та порядку вирішення питання про відвід (самовідвід) судді, в зв`язку з чим за аналогією закону слід керуватись нормами Кримінального процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Самовідвід повинен бути вмотивованим.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у ст.ст. 75, 76 КПК України.

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

При цьому, неупередженість передбачає наявність безсторонності судді.

Європейський суд з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України» зазначив, що наявність безсторонності має визначатися відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто виявляв він упередженість або безсторонність у справі; за об`єктивним визначається, крім інших аспектів, чи забезпечували суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, сама по собі участь судді у розгляді іншої, не пов`язаної справи, в якості представника ОСОБА_1 не може свідчити про те, що суддя може бути упередженим під час розгляду справи. Про обставини можливої упередженості або необ`єктивності судді під час розгляду справи можуть свідчити наступні фактори: перебування судді та сторони по справі в родинних, дружніх, приятельських, службових, договірних (в деяких випадках) відносинах; перебування судді та сторони по справі у ворожих, конфліктних відносинах; інші обставини сталого, тривалого характеру.

Водночас, у п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У цій же нормі наведено приклади таких випадків:

1. У судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається;

2. Раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи як важливий свідок;

3. Суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі.

Таким чином, виходячи з положень Бангалорських принципів, суддя не може приймати участь у розгляді справи лише у разі, якщо він вже приймав участь у ній або пов`язаній справі в якості адвоката.

Тобто, представництво суддею в якості адвоката сторони в іншій (не пов`язаній) справі не є самостійною підставою для його відводу (самовідводу).

За встановленого, в задоволенні заяви про самовідвід слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 82, 372 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ

у задоволенні заяви судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Усікова Олексія Віталійовича про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В.Лузан