ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/8759/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2024 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Бондаренко М.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

встановила:

У провадженні судді Бондаренко М.С. на розгляді перебуває об`єднана справа про адміністративні правопорушення, про притягнення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14 грудня 2024 року серії ЕПР № 196148, водій ОСОБА_1 14 грудня 2024 року, о 08 год. 45 хв., за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, 40Г, керуючи транспортним засобом «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, через що здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 ПДР, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14 грудня 2024 року серії ЕПР № 196162, водійка ОСОБА_2 14 грудня 2024 року, о 09 год. 10 хв., за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, 40Г, керуючи транспортним засобом «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 , не була уважною, не слідкувала за зміною дорожнього руху, розпочала розворот не врахувавши габарити та здійснила зіткнення з автомобілем «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п. 2.3б; 10.1 ПДР, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечив свою вину у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді та пояснив, що 14 грудня 2024 року він їхав за кермом власного автомобіля «Hyundai». Зупинився за адресою м. Київ, вул. Драгоманова аби підібрати пасажира та далі розпочав здавати заднім ходом, після чого відчув удар та побачив, що з ним здійснив зіткнення автомобіль «Volkswagen». Вважає, що водійка вказаного автомобіля могла б посигналити йому або зупинитись, щоб запобігти зіткненню.

ОСОБА_2 заперечила викладені у протоколі обставини щодо порушень нею вимог ПДР, позаяк не порушувала жодних правил. По суті розгляду справи пояснила, що 14 грудня 2024 року вона керувала автомобілем «Volkswagen» та після того як здійснила розворот у дозволеному місці побачила, що автомобіль «Hyundai» почав рух заднім ходом, виїжджаючи з місця паркування. Тоді вона зупинилися з метою надати дорогу водію цього автомобіля та подала попереджуючий сигнал. Проте водій «Hyundai» не зреагував на сигнал, продовжив рух заднім ходом та здійснив зіткнення з її автомобілем, вдаривши його в передній правий бампер, тобто саме він здійснив ДТП та завдав їй матеріальних збитків. Просила визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, а провадження стосовно неї закрити.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши водіїв, дійшла таких висновків.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Суду з обох адміністративних проваджень надано наступні матеріали: протокол про адміністративне правопорушення від 14 грудня 2024 року серії ЕПР № 196162, складений стосовно ОСОБА_2 ; протокол про адміністративне правопорушення від 14 грудня 2024 року серії ЕПР № 196148, складений стосовно ОСОБА_1 ; схема місця ДТП; пояснення водіїв; відеозапис з камер спостереження.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до суті правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2015 року № 5-218кс15 у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричинення злочинного наслідку.

Для правильного застосування норми закону про адміністративну відповідальність у випадках коли ДТП сталися за участі двох водіїв транспортних засобів особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв.

Відповідно до суті правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду від 24 березня 2020 року № 130/720/17 за нормативним визначенням об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, складається з: порушення правил дорожнього руху; суспільно небезпечних наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; причинного зв`язку між порушенням і наслідками.

Відсутність хоча б одного з елементів об`єктивної сторони виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При виявленні причинного зв`язку необхідно враховувати як дії (бездіяльність) особи, яка керує транспортним засобом, так і неналежне (у тому числі невинне) поводження інших учасників руху (тобто й іншого водія учасника ДТП), що також може виключити відповідальність водія.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, у зв`язку з порушенням п. 10.9 ПДР.

Виходячи із змісту Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб (п. 10.9 ПДР).

З протоколу з протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 вбачається, що вона притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, у зв`язку з порушенням п. 2.3б; 10.1 ПДР.

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі (п. 2.3б ПДР).

Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (п. 10.1 ПДР).

Отже, як встановлено у судовому засіданні, 14 грудня 2024 року о 08 год. 45 хв., за адресою: м. Київ, вул. Драгоманова, 40, відбулась дорожньо-транспортна пригода з участі «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 (під керуванням ОСОБА_1 ) та автомобілем марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 (під керуванням ОСОБА_2 ) в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Вказані обставини не заперечуються учасниками дорожньо-транспортної пригоди та їх представниками.

Оцінюючи дії кожного з водіїв суддя зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що у цій дорожньо-транспортній обстановці водій автомобіля ОСОБА_1 здійснював рух всупереч вимогам пункту 10.9 ПДР, тобто під час руху транспортного засобу заднім ходом створив небезпеку та перешкоду іншому учаснику руху.

У цій ситуації водій ОСОБА_1 , на переконання суду, який розпочав рух заднім ходом, повинен був переконатися у тому, що у смузі руху, на яку він мав намір виїхати, відсутні транспортні засоби, що узгоджується з пунктом 10.9 ПДР України, який і ставиться йому в провину.

При цьому характер механічних ушкоджень та відсутність слідів гальмування, свідчить про те, що водій ОСОБА_1 , рухаючись заднім ходом при виїзді з місця паркування не був уважним, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб (хоча міг це зробити) та не встиг своєчасно загальмувати, щоб уникнути зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen».

Окрім цього, переглядом долученого відеозапису, судом було встановлено, що як раз водій ОСОБА_1 в цій конкретній ситуації допустив зіткнення з автомобілем ОСОБА_2 , яка вже зупинилась, а не навпаки, як про це зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Даючи оцінку діям водійки ОСОБА_2 про наявність чи відсутність порушення вимог ПДР, в межах протоколу про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що долученими доказами не підтверджується порушення водієм пунктів ПДР, позаяк її дії є технічно спроможними та такими, що відповідають фактичним обставинам та механізму цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Адже судом як раз і було встановлено, що ОСОБА_2 у виниклій ситуації, відповідно до вимог ПДР перед розворотом пересвідчилась у відсутності будь-яких перешкод та виконувала зазначений маневр до моменту початку руху автомобіля «Hyundai», а тому на переконання судді аж ніяк не могла очікувати та передбачити того, що водій ОСОБА_1 у порушення згаданих вимог ПДР здійснить рух заднім ходом не пересвідчившись у безпечності своїх дій.

Тому суддя висновує, що у цій дорожньо-транспортній обстановці аварійна ситуація, за характером та кількістю порушень, викликана саме водієм автомобіля «Hyundai» ОСОБА_1 .

Таким чином, дослідивши надані суду матеріали, заслухавши пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, суддя дійшла висновку, що в діях ОСОБА_2 не вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, з отриманих показань безпосередньо, встановлено, що дані, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , не підтвердилися, тому справу про адміністративне правопорушення стосовно неї за ст. 124 КУпАП за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, слід закрити.

Дослідивши матеріали справи стосовно ОСОБА_1 та з огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, обставин, які пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу в розмірі, що передбачено цією санкцією, відповідає вимогам ст. 23, 33 КУпАП і є домірним вчиненому.

Накладення такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного та керуючись ч. 2 ст. 38, ст. 124, статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,

ухвалила:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 підлягає стягненню подвійний розмір штрафу у сумі 1700 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Марина БОНДАРЕНКО