Cправа № 336/7817/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Вайнраух Л.А. розглянула справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла до суду на підставі протокола про адміністративне правопорушення, складеного відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження не встановлено, громадянина України, працевлаштованого на Державному підприємстві Запорізьке машинобудівне конструкторське бюро «Прогрес» ім. академіка ОСОБА_2 , посада не встановлена, адреса за місцем проживання: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ознаками скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

13.07.2024 о 01-55 годині в м.Запоріжжя, Шевченківський район, по вул. Миколи Краснова, біля буд.34, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Sens», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме порушення запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатор «Alkotest Drager» 6820 та в медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився. Від керування транспортного засобу відсторонений шляхом залишення транспортного засобу без порушень ПДР України, про повторність попереджений. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, заяв та клопотань не скеровував, повідомлявся про дату, час та місце проведення належним чином (шляхом вручення судової повістки в приміщенні суду, про що свідчить відповідна розписка). Так, особа, відносно якої було складено протокол, була присутня у судовому засіданні 28.08.2024, згідно з заявою просила відкласти судовий розгляд для ознайомлення із матеріалами справи та залучення захисника.

В судовому засіданні 30.09.2024 брав участь захисник адвокат Говоров А.В., який подав клопотання, вх.№ від 30.09.2024, про визнання фрагмента запису з відеореєстратора без зазначеного інвентарного номера перших двох хвилин з 01:55:19 по 01:56:37 неналежним та недопустимим доказом, просив виключити його з переліку доказів, що досліджуються судом; закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 . Крім того, під час судового засідання адвокат на запитання суду повідомив, що ОСОБА_1 працює, не може бути особисто бути присутнім в судовому засіданні, просив розглядати справу за його участі (захисника).

Велика Палата Верховного суду у постанові від 23 серпня 2018 року у справі №11-237сап18 звернула увагу, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлене ч.1 ст.268 та ч.6 ст.294 КУпАП, не є абсолютним.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v.Spain") від 07.07.1989 зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03, п.41) від 03.04.2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Суд не зобов`язаний самостійно з`ясовувати причини неявки належно сповіщених учасників справи, оскільки обов`язок повідомити про ці причини і надати докази поважності неявки покладається на учасників справи. Суддею вжито всіх необхідних та достатніх заходів для повідомлення особи та дотримання його права на особисту участь, зокрема, права на захист.

Враховуючи наведене, вжиття всіх необхідних заходів для своєчасного виклику особи, суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності особи, відносно якої складено протокол, що не протирічить ч.1 ст.268 КУпАП.

Разом з цим, судом встановлено підстави для відмови у задоволенні клопотань сторони захисту про визнання відеозапису з відеореєстратора неналежним та недопустимим доказом, а також про закриття провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Судом встановлено дотримання правил підсудності (ч.1 ст.276 КУпАП) даної справи Шевченківському районному суду м.Запоріжжя, клопотань про надіслання справи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з п.2.5. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ N1306 від 10.10.2001, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, підтверджується належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №646380 від 13.07.2024, який засвідчений підписом старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 . Особу ОСОБА_1 встановлено на підставі посвідчення водія, що також видно з відеозапису (водій пред`явив застосунок на мобільному телефоні із даними про посвідчення, які перевірені в базі даних). Від підпису у протоколі та надання пояснень водій відмовився, копії не отримував, вона наявна у справі й ідентична із оригіналом. Посвідчення водія не вилучалось. Подію зафіксовано на бодікамери 472011, 474145. До протокола додаються матеріали адміністративної справи згідно опису (направлення, відео з вказаних бодікамер, акт огляду на стан сп`яніння, рапорт, відео відеореєстратора);

- рапортом старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 13.07.2024, за даними якого фактичні обставини справи відповідають змісту протокола, вказаного вище.

- направленням на огляд водія транспортного засобу (додаток №1 до Інструкції) від 13.07.2024 о 02-16 годині, що узгоджено із часом складання протокола, за змістом якого у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (що відповідають протоколу), проте від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився як на місці зупинки, так і у медичному закладі, огляд не проводився у зв`язку із відмовою.

Зазначені обставини підтверджує й доданий до протокола акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Так, за його даними водій відмовився й від огляду на місці зупинки за допомогою алкотестера, свідки не залучались, велась відеофіксація.

За змістом ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; здійснює екстрені комунікації за телефонним номером 102, оброблення та використання інформації, переданої поліції постачальниками електронних комунікаційних мереж та/або послуг у випадках та порядку, передбачених Законом України "Про електронні комунікації"; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Суд враховує, що ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені нарядом поліцейських у ОСОБА_1 , відповідають п.3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗУ 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованого в МЮУ 11.11.2015 за № 1413/27858.

Ступінь вираженості ознак сп`яніння об`єктивно може різнитись в залежності від концентрації (показників) алкоголю в крові, навіть, від часу вживання, й лише огляд за допомогою спеціального технічного засобу працівником поліції зі спеціальними знаннями, та/або низка методик, що застосовується лікарем під час проведення огляду в медичному закладі, можуть дозволити достеменно підтвердити стан сп`яніння, задля чого й передбачено огляд. Нормами чинного законодавства не визначено підстав для звільнення особи від обов`язку проходження огляду на стан сп`яніння. На переконання суду, виявлені ознаки зафіксовані працівником поліції у визначений законодавством спосіб й не викликають сумнівів з приводу наявності підстав пропонувати водієві проходження огляду.

Згідно з довідкою інспектора О.Хоменко, повторності за ч.1 ст.130 КУпАП за даними підсистеми «Адмінпрактика» Інформаційного порталу Національної поліції ОСОБА_1 не має, отримував посвідчення водія НОМЕР_2 , видане 21.07.2024.

Разом з цим, до матеріалів справи долучено відеозапис, досліджений судом, відповідно до якого фактичні обставини події на записі відповідають змісту протокола, зокрема, дата, час та місце зупинки транспортного засобу, відносно даних протоколу. Недотримання процедури виявлення правопорушення та складання протокола судом не встановлено. На місці події разом із водієм перебувала жінка, яка була на пасажирському сидінні та двоє дітей на задньому сидінні, що підтверджено й захисником під час розгляду справи.

Також, з урахуванням відеозапису, суд вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за вказаних у протоколі обставин. Так, водій пояснював, що їде з лікарні, хоча з запису видно, що раніше транспортний засіб вже був зупинений під керуванням ОСОБА_1 під час дії комендантської години, проте продовжив рушити містом (працівник поліції повідомив про це після того, як підійшов до транспортного засобу, вказаного у протоколі, після його зупинки). Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння пов`язана, зі слів водія (01:59 година): «оскільки він має таке право» та «не має бажання».

Слід зауважити, що на відеозаписі відображено, що після зупинки транспортного засобу водій не залишав водійське сидіння до виникнення конфліктної ситуації, тобто сумнівів в тому, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, вказаним у протоколі, немає, з урахуванням встановлення його особи. Підставою для зупинки працівниками поліції стало перебування транспортного засобу у невстановленому місці, на спростування тверджень водія, який вважав, що займає першу смугу («перебуває на узбіччі»). Крім того, захисником не заперечувалось в ході засідання, що на місце події ОСОБА_1 приїхав самостійно.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Daewoo Sens», д.н.з. НОМЕР_1 , що узгоджено із відеозаписом, відтвореним судом, адже о 02:03 годині водій пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Суд приймає заперечення сторони захисту щодо неналежності другого відеозапису до події правопорушення та обставин, які підлягають встановленню, оскільки його ідентифікуючі ознаки (номер приладу, яким здійснювалась фіксація) не зазначений в протоколі, крім того, на ньому зафіксований час події о 01-35 годині, тобто, до часу запинки ОСОБА_1 о 01-55 годині. Проте, наступні відео є належними та досліджуються судом (як і перший запис з відеореєстратора).

Так, суд не може погодитись із твердженням захисника адвоката Говорова А.В. з приводу відеозапису з відеореєстратора, зазначеного як додаток до протокола. Жодним нормативним або підзаконним актом не передбачено підстав для визнання відеозапису з відеореєстратора недопустимим доказом в разі, якщо на ньому відсутні певні технічні характеристики (номер відеореєстратора). Крім того, доказ не може бути визнаний одночасно і неналежним, і недопустимим, оскільки неналежність доказу до предмета доказування виключає питання його допустимості.

Незначна суперечність, яка вимірюється декількома хвилинами, стосовно відеозапису з відеореєстратора у порівнянні із двома записами з бодікамер (часом початку запису) не впливає на висновки суду, оскільки технічні налаштування зазначених засобів фіксації можуть відрізнятись.

Зазначені захисником у клопотанні дата та час (13.06.2024 о 03:02 годині) зупинки як дата та час, відображені на відеореєстраторі, не відповідають відтвореному судом запису, а повністю узгоджені із даними протокола. Звертає на себе увагу й та обставина, що на другому аркуші клопотання захисник зазначає, що запис здійснений 13.06.2024 з 03:02 по 03:04 (2 хвилини), а вже на третьому аркуші (передостанній абзац) зазначає коректний час події, що відповідає протоколу. Відповідно, клопотання, що стосується оцінки даного доказу, суд залишає без задоволення.

Слід зауважити, що відтворення співробітником поліції з власного мобільного пристрою доказу зупинки з метою його пред`явлення водієві, не свідчить про запис цієї події на власний технічний засіб, а лише про наявність доступу у працівника поліції до бази даних за допомогою нього.

Відповідно, доказів, що можуть свідчити про непричетність ОСОБА_1 до події адміністративного правопорушення (ч.1 ст.130 КУпАП), під час розгляду справи не встановлено. Особа водія належним чином встановлена, він перебував за кермом транспортного засобу, ознаки стану сп`яніння встановлені (о 01:58 годині), огляд на місці події й у медзакладі у встановленому законом порядку запропонований (о 01:58 годині), а наслідки роз`яснені (о 02:03 годині).

Таким чином, фактичні обставини, що зафіксовані на відтворених записах в повній мірі відповідають змісту протокола та підтверджують подію правопорушення.

Суд додатково наголошує, що патрулювання нарядом поліції одного з районів міста та охорона громадського порядку на певній території не свідчить про провокацію порушення.

Звертає на себе увагу агресивна поведінка водія, який підвищував голос на адресу працівників поліції, висловлювався в неприпустимий спосіб, створивши конфліктну ситуацію, що зумовило виклик підкріплення.

Щодо інших тверджень захисника, суд зауважує, що на записі водій відмовився від надання пояснень і отримання копії протокола, що вочевидь унеможливлює наявність підпису у графі про роз`яснення прав, тому доводи адвоката не можуть бути визнані обґрунтованими, а роз`яснення їх на місці події визнається захисником (зміст клопотання). Натомість, обґрунтування, чому на думку захисника їх роз`яснення є фрагментарним, не наведено.

Разом з цим, порядок використання фото та відеотехніки встановлюється п. 9 ч. 1 ст.31 та ст.40 Закону України «Про національну поліцію».

Відповідно до п.5 до розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 №1026, зареєстровано в МЮУ 11.01.2019 №28/32999 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Проте, на спростування тверджень захисту, суд зазначає, що вищезгадане положення підзаконного акту вказує на необхідність безперервності ведення відеозапису під час виконання поліцейським своїх обов`язків (перебування на чергуванні тощо), а не зобов`язує надати безперервний відеозапис для огляду суду. Такий обов`язок не закріплений, факт здійснення відеозапису сторона захисту не оспорює. При цьому, слід зауважити, що переривання в часі запису не має впливу на сприйняття цілісності фіксування події правопорушення та узгоджується з іншими доказами у справі в їх сукупності.

Законодавчо визначені тільки наступні обов`язки працівника поліції, пов`язані із застосуванням технічних приладів і технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Так, під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам.

Крім того, обліковування портативного відеореєстратора з відповідним інвентарним та номенклатурним номером не свідчить про вимоги до їх обов`язкового зазначення при відтворенні запису на відеозображенні.

Щодо тверджень сторони захисту, що не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено (п.7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 №1376, зареєстрованої в МЮУ 01 грудня 2015 р.за № 1496/27941), суд зазначає, що наявний оригінал протокола відповідає його копії, доказів внесення виправлень після його складання стороною захисту не надано, а складання протокола у темний час доби цілком обґрунтовує якість його заповнення, проте, не унеможливлює його дослідження.

За приписами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підставі наведеного, оскільки аргументи сторони захисту повністю спростовані дослідженими доказами під час розгляду справи, доводи захисника про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 визнаються непереконливими та необґрунтованими. Відповідно, суд відмовляє у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі за відсутності події і складу правопорушення, адже у справі наявна достатня сукупність узгоджених між собою доказів, які беззаперечно свідчать про доведеність вини особи, відповідають критерію належності, достатності та допустимості.

У відповідності до ст. 34, 35 КУпАП пом`якшуючих та обтяжуючих вину особи обставин судом не встановлено.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Під час призначення стягнення відповідно до ст.33 КУпАП суд враховує тяжкість та обставини вчинення правопорушення, яке є грубим порушенням ПДР України, зокрема, зазначену вище поведінку водія на місці події. Також суд враховує відомості про особу ОСОБА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення однорідних правопорушень. Тому, із врахуванням доведеності його вини, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що встановлені санкцією ч.1 ст.130 КУпАП. Альтернативних санкцій вказаною нормою не передбачено.

Сплаті у відповідності до ст.40-1 КУпАП підлягає також судовий збір у передбаченому п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 розмірі. Підстав для звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи судом не встановлено.

Керуючись ст. 15, 23, 27, 30, 33-35, 40-1, 130, 245, 251-252, 256, 268, 276, 279, 280, 283-285, 294, 307, 308 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), який стягнути в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф в зазначеному розмірі підлягає перерахуванню на такі реквізити: отримувач - ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; номер рахунку (IBAN) - UA0008001; код класифікації доходів бюджету 21081300; найменування коду класифікації доходів бюджету: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі).

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , в дохід держави судовий збір, який підлягає стягненню на користь Державної судової адміністрації України, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок), за реквізитами: рахунок отримувача UA0026001, отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір на користь Державної судової адміністрації України.

Роз`яснити, що у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу (становить 34 000,00 гривень); витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Відповідно до ч.1 ст.285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Суддя Л.А. Вайнраух

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік

Строк пред`явлення виконавчого документа ________________ 20___рік