КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 381/2538/24 Апеляційне провадження № 33/824/5376/2024Головуючий у суді першої інстанції - Забелян Н.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А. розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Марічевою Ганною Андріївною на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26.08.2024, ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 , через свого адвоката Марічеву Г.А. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати її та ухвалити нове рішення, яким ОСОБА_1 визнати невинуватим за частиною першою статті 172-6 КУпАП або закрити провадження у справі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відомості, зазначені у протоколі, самі по собі не можуть бути доказами у справі, оскільки такі відомості як раз і становлять предмет спору і підлягають доведенню. Вказує, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, адже відсутній умисел, з огляду на те, що як тільки останньому стало відомо про неподання декларації, така була відразу подана.

Зазначає, що стаття 38 КУпАП встановлює граничні строки накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією. Таким строком є шість місяців, які обчислюються з дня виявлення відповідного правопорушення. Згідно з матеріалами справи, днем коли уповноваженому суб`єкту стало відомо про можливу протиправну поведінку ОСОБА_1 є 06.02.2024, дата отримання листа Громадської ради доброчесності. Обставини отримання уповноваженим суб?єктом зазначеного повідомлення підтверджуються судом першої інстанції та не спростовуються.

Зазначає, що додатково про обізнаність можливого порушення ОСОБА_1 вимог фінансового контролю, свідчать також надані ним повідомлення про факт неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, від 22.02.2024 адресовані ОСОБА_1 та Вищій раді правосуддя, оцінки яким суд першої інстанції не надав.

Також апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.08.2024 була винесена оскаржувана постанова. Вперше з апеляційною скаргою скаржник звернувся 02.09.2024, тобто у строк, визначений законом. Постановою Київського апеляційного суду від 23.09.2024 апеляційну скаргу було повернуто особі, яка її подала. 27.09.2024 апеляційну скаргу було подано вдруге, однак 02.10.2024 її було повернуто особі, яка її подала у зв`язку з тим, що апеляційна скарга подана безпосередньо до Київського апеляційного суду, а не через суд першої інстанції. Захисником скаржника зазначено, що з постановою Київського апеляційного суду від 02.10.2024 ознайомились 21.10.2024 з ЄДРСР, у день коли було забезпечено загальний доступ. Втретє, апеляційну скаргу подано 23.10.2024.

З огляду на зазначене, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Заслухавши пояснення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до приписів статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно статті 245 КУпАП провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом статті 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області, визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, суд першої інстанції послався на протокол № 47-01/16/244 від 22.04.2024, витяги з реєстру щодо загальних відомостей про суб`єкта декларування та послідовності його дій, а також проаналізував періоди технічних несправностей у реєстрі декларацій. Пояснення ОСОБА_1 , та його захисника суд визнав необґрунтованими через відсутність доказів, які б їх підтверджували та зазначив, що датою вчинення правопорушення визначено 29.02.2024, датою його виявлення - 22.04.2024.

Апеляційний суд частково погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно з пп. «ґ» п. 1 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", судді є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким в Україні введено воєнний стан із 24.02.2022, який діє на і на даний час.

Законом України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або війни» від 03.03.2022 № 2115-ІХ установлено, що фізичні особи, фізичні особи-підприємці, юридичні особи подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи. Також у період воєнного стану або стану війни будь-які перевірки щодо своєчасності та повноти подання будь-яких звітів чи документів звітового характеру уповноваженими органами не здійснюється.

Абзацом 4 частини 2-7 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» установлено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII цього Закону (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).

Відповідно до даних офіційного веб-сайту Верховної Ради України Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» набрав чинності 12.10.2023.

Абзацом 1 частини 2-7 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» установлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31.01.2024. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Таким чином, з 12.10.2023 здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII Закону України «Про запобігання корупції» (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) відновлено у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону). Строк подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2021 та 2022 рік становив не пізніше 31.01.2024.

В частині першій статті 172-6 КУпАП зазначено, що відповідальність особи настає у разі несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до змісту диспозиції частини першої статті 172-6 КУпАП убачається, що з об`єктивної сторони протиправний намір цього адміністративного правопорушення реалізується у формі дії (несвоєчасне подання декларації) та бездіяльності (неподання декларації).

Відповідно до листа ВССУ від 22.05.2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо; предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: а) за минулий рік; б) за період, не охоплений раніше поданими деклараціями; суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу голови Фастівського міськрайонного суду Київської області № 26 від 21.05.2012 ОСОБА_1 є суддею Фастівського міськрайонного суду Київської області.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 47-01/16/244 від 22.04.2024, складеного відносно ОСОБА_1 , який будучи суддею Фастівського міськрайонного суду Київської області є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин, несвоєчасно, а саме 29.02.2024 о 14:37 год. подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, хоча граничним терміном подачі щорічної декларації Законом визначено 31.01.2024 (а.с. 2-7).

06.02.2024 Національне агентство з питань запобігання корупції отримало повідомлення щодо можливого вчинення суддею правопорушення, пов`язаного з корупцією від 05.02.2024 вх. № 01-050224, який було надіслано Громадською радою доброчесності, в якому було повідомлено про відсутність, станом на 05.02.2024, у Реєстрі декларацій осіб, щорічної декларації за 2021 рік ОСОБА_1 (а.с. 24-25).

22.02.2024 Національним агентством з питань запобігання корупції було направлено ОСОБА_1 повідомлення про факт неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яким звернули увагу на те, що ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня отримання цього повідомлення повинен подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік (а.с. 26).

Також, 22.02.2024 Національним агентством з питань запобігання корупції було направлено до Вищої ради правосуддя повідомлення про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яким повідомлено про встановлення факту неподання щорічної декларації за 2021 рік ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з реєстру стосовно послідовності дій, які вчинені ОСОБА_1 за період з 12.10.2023 - 01.03.2024 слідує, що щорічна декларація за 2021 була подана ОСОБА_1 29.02.2024 о 14:37:45. (а.с. 11-23).

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною першою статті 172-6 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відсутності підстав для закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, оскільки, склад правопорушення вважається закінченим на момент подання ОСОБА_1 декларації - 29.02.2024, а до відповідальності його було притягнуто постановою суду від 26.08.2024, тобто в межах шестимісячного строку, визначеного ч.4 ст. 36 КУпАП. Водночас суд вважає, що склад даного правопорушення є формальним, у зв`язку з чим наявні підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення, з огляду на таке.

В судовому засіданні в суді першої інстанції та в апеляційній інстанції, ОСОБА_1 пояснював, що на його переконання декларацію за 2021 рік подавав вчасно, а саме 30.12.2023, бо того ж дня подавав документи для участі у конкурсі до суду апеляційної інстанції, тоді вимикали світло, що ускладнювало роботу у реєстрі декларацій, вже надалі, коли під час співбесіди на засіданні ВККС України дізнався, що цю декларацію фактично не було подано, то подав її повторно, а саме 29.02.2024, відразу після отримання вимоги від НАЗК, також вказав, що з витягу з реєстру щодо послідовності дій видно, що 30.12.2023 вчиняв неодноразові дії щодо збереження декларації.

Судом першої інстанції не спростовано того факту, що ОСОБА_1 вчиняв дії щодо подачі декларації за 2021 рік 30.12.2023, адже, як вбачається з витягу з реєстру стосовно послідовності дій, які вчинені ОСОБА_1 за період з 12.10.2023 - 01.03.2024, ним справді вчинялись певні дії щодо намагання подати декларацію цього числа.

Також, нічим не спростовано факт того, що ОСОБА_1 , подав декларацію одразу після того, як йому стало відомо про те, що він не подав передбачену законодавством України декларацію про доходиза 2021 рік.

До того ж, варто зауважити, що до моменту подання щорічної декларації за 2021 рік, ОСОБА_1 , не було вчинено будь-яких дій, спрямованих на зміну свого майнового стану, а всі обставини, пов`язані з його фінансовим становищем залишались без змін.

Таким чином, накладаючи на ОСОБА_1 стягнення за частиною статті 172-6 КУпАП, суд першої інстанції не урахував дані особи-правопорушника, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, характер та обставини правопорушення, а саме відсутність будь-яких дій на зміну майнового стану у цей період, а також відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, адже хоч із запізненням, однак ОСОБА_1 подав декларацію, відсутність реально заподіяної істотної шкоди суспільним чи державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, які охороняються законом, що, на думку апеляційного суду, суттєво знижує ступінь суспільної небезпеки вчиненого та, як наслідок, призводить до малозначності діяння.

Відповідно до вимог статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Таким чином, апеляційний суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, та провадження у справі закрити.

На переконання апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної статті 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Отже, враховуючи, те що ОСОБА_1 дане правопорушення вчинив вперше, з врахуванням характеру правопорушення, та те що склад даного правопорушення є формальним, тобто таким, що не передбачає настання будь-яких реальних негативних наслідків, апеляційний суд вважає можливим звільнити його від адміністративної відповідальності за частиною першою статті172-6 КУпАП на підставі статті 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та оголосити йому усне зауваження та закрити провадження у справі.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Марічевою Ганною Андріївною про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Марічевою Ганною Андріївною задовольнити частково.

Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 серпня 2024 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежитись усним зауваженням, а провадження у справі - закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду