КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ковальська В.В., розглянувши за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та захисника Леськова В.П. у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника Пікалова В.С. на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 19 лютого 2024 року про визнання винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 19 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн.

Згідно з постановою судді водій ОСОБА_1 13 грудня 2023 року, о 09 годині 35 хвилин, у м. Києві, на вул. Дніпровська набережна, 33, керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_1 , при виникненні небезпеки або перешкоди для руху, яку водій об`єктивно повинен був виявити, не вжив заходів негайно для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди при випередженні не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем «Volvo XC60», державний номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 12.3; 13.1; 13.3 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Будучи причетним до ДТП, водій ОСОБА_1 залишив місце пригоди.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 а Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Пікалов В.С. просить скасувати постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 19 лютого 2024 року та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутності в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

Захисник вважає, що постанова суду від 19 лютого 2024 року є незаконною та необґрунтованою, оскільки матеріали справи не містять доказів, які б поза розумним сумнівом надавали можливість стверджували, що ОСОБА_1 порушив п.п. 12.3; 13.1; 13.3 Правил дорожнього руху України.

В обґрунтуваннях свої вимог захисник зазначає, що в діях ОСОБА_1 відсутнє правопорушення передбачене п. 12.3 Правил дорожнього руху України, оскільки, небезпеку створила саме водій VOLVO ХС60 ОСОБА_2 , яка постановою Дарницького районного суду м. Києва від 19 лютого 2024 року притягнута до відповідальності за ст. 124 КУпАП.

На думку апелянта, суд першої інстанції взагалі не розмежував в оскаржуваній постанові дії в конкретній дорожній обстановці водіїв автомобіля VOLVO ХС60 ОСОБА_2 та MITSUBISHI LANCER ОСОБА_1 в розрізі дотримання ними ПДР, а також причинно-наслідкового зв`язку між їх діями і ДТП.

Відеозапис підтверджує рух водія ОСОБА_1 якнайближче до правого краю своєї смуги та дороги.

На думку захисника, суд першої інстанції, всупереч відеозапису, схемі ДТП та приписам пунктів 11.1, 11.2 ПДР зробив необґрунтований висновок про те, що «У судовому засіданні також був досліджений відеозапис, з якого вбачається, що водій ОСОБА_2 рухалась своєю смугою руху, не намагаючись перелаштуватись в іншу смугу та не змінюючи свого напрямку руху, як про це стверджував водій ОСОБА_1 та його адвокат».

Отже, водій VOLVO ХС60 ОСОБА_2 в момент ДТП рухалась з порушенням пунктів 11.1, 11.2 ПДР в смузі руху, завчасно зайнятій у крайньому правому положенні водієм ОСОБА_1 .

Також, згідно з п. 12.3 ПДР у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

В діях ОСОБА_1 відсутнє правопорушення передбачене пунктами 13.1, 13.3 ПДД щодо недодержання безпечного бокового інтервалу

Окрім того, захисник вважає, що судом першої інстанції порушено п. 1.10 ПДР, оскільки згідно з п. 1.10 ПДР випередження - це рух транспортного засобу: із швидкістю, що перевищує швидкість попутного транспортного засобу; що рухається поряд по суміжній смузі.

З відеозаписів, локалізації пошкоджень автомобілів вбачається, що саме під час випередження автомобіля MITSUBISHI LANCER водієм автомобіля VOLVO ХС60 ОСОБА_2 , яка в порушення п. 11.1 ПДР незаконно перебувала ліворуч в одній смузі руху з автомобілем MITSUBISHI LANCER (який займав крайнє праве положення), ОСОБА_2 здійснила порушення п. 13.1, 13.3 ПДР.

Також, судом першої інстанції всупереч наявним в матеріалах справи доказам безпідставно зроблено висновок про те, що ОСОБА_1 «допускав маневри».

Водій ОСОБА_1 не здійснював жодного маневрування та рухався в крайньому правому положенні своєї першопочатково зайнятої смуги руху.

Оскільки ОСОБА_1 і так займав крайнє праве положення на проїзній частині - він не міг вчинити інших дій для збільшення бокового інтервалу.

Таким чином, на думку захисника, звинувачення, що ОСОБА_1 порушив пункт боковий інтервал є безпідставними. Це підтверджується, відеозаписами, поясненнями ОСОБА_1 та фотографіями, які додаються.

Окрім того, в діях ОСОБА_1 , на думку захисника, відсутнє правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП щодо умисного залишення місця ДТП.

Так, ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_3 користуються зв'язком мобільного оператора Київстар. У день, коли сталося ДТП 13 грудня 2023 року в мережі Київстар стався масштабний збій в наслідок чого абоненти не мали змоги користуватися мобільним в`язком. ОСОБА_1 одразу після ДТП кілька разів намагався викликати патрульну поліцію, а потім пішов шукати стаціонарний телефон для виклику патрульної поліції.

Перед тим як ОСОБА_1 пішов, він залишив свій автомобіль і дав сфотографувати своє посвідчення водія. Саме ця фотографія записана на диску, що є в матеріалах справи.

Тобто ОСОБА_1 покинув місце пригоди без будь-якого умислу уникнути відповідальності, а в стані крайньої необхідності знайти стаціонарний телефон для виклику патрульної поліції на місце ДТП.

В поясненнях ОСОБА_2 зазначає, що вона за допомогою застосунку Whatsapp викликала поліцію, але це не відповідає дійсності, оскільки застосунок Whatsapp не може дзвонити на номер 102.

Також ОСОБА_2 в поясненнях зазначає, що вона запропонувала ОСОБА_1 викликати патрульну поліцію, але це дуже сумнівна пропозиція, оскільки для виклику поліції не потрібно отримати згоду іншого учасника ДТП.

Також, захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_1 з поважних причин покинув місце ДТП і наїздом автомобіля VOLVO ХС60 на автомобіль MITSUBISHI LANCER немає жодного причинно-наслідкового зв`язку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає до задоволення частково, виходячи з таких підстав.

Обґрунтовуючи висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя районного суду у постанові послався на пояснення водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , схему ДТП та відеозапис, проте вказаний висновок не узгоджується з наведеними доказами.

Так, водій ОСОБА_1 пояснював, що він рухався по Дніпровській набережній з боку вул. Чавдар в бік вул. Княжий затон в крайній праві смузі, а зліва від нього рухався автомобіль Вольво НОМЕР_2 , який почав зміщуватись у бік автомобіля під його керуванням, притискаючи до бордюри. Напроти ТЦ Аркадія відбулося зіткнення, внаслідок якого на автомобілі під керування ОСОБА_1 виникли подряпини лівого крила, передніх дверей та бампера. Після зіткнення ОСОБА_1 почав зупиняти авто, а водій Вольво також зупинилась.

Водій автомобіля Вольво НОМЕР_2 ОСОБА_5 також стверджувала, що вона рухалась у правій крайній смузі руху та десь посередині між перехрестями почула звук удару по її авто і подумала, що це може були лід, який злетів з даху її авто.

Коли водій подивилась у дзеркало заднього виду, то побачила автомобіль з увімкненими фарами. Водій прийняла вправо з ввімкненими аварійними вогнями і зупинилась.

На схемі місця ДТП на зафіксовано положення автомобілів, а лише зазначено місце зіткнення у крайній правій смузі руху.

Також у схемі ДТП зафіксовані пошкодження автомобілів: у автомобіля VOLVO ХС60, номерний знак НОМЕР_2 - пошкодження обидвох правих дверей, заднього правого крила та порогу, а у автомобіля MITSUBISHI LANCER номерний знак НОМЕР_1 : передній бампер, передні ліві двері бокове ліве дзеркало.

На відеозаписі та фотографіях з місця пригоди видно, що автомобіль MITSUBISHI LANCERрухався безпосередньо біля бордюри справа.

При цьому на відеозапису зафіксовано, що автомобілі MITSUBISHI LANCER та VOLVO ХС60 рухаються майже рівномірно, а потім автомобіль VOLVO ХС60 випереджає MITSUBISHI LANCER.

Аналізуючи відеозапис, суддя районного суду у постанові зазначив, що водій ОСОБА_6 , набираючи швидкість, фактично опинився зажатим до бордюри справа, оскільки не міг випередити автомобіль, що рухався перед ним, в одній смузі руху, що не була розділена розміткою.

Отже, наведеними доказами підтверджуються пояснення водія ОСОБА_6 щодо механізму ДТП.

Наявними у справі доказами не доведено, що водій автомобіля MITSUBISHI LANCER ОСОБА_6 спроможний був виявити зміщення автомобіля VOLVO ХС60, який став перешкодою для руху його автомобіля, та вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки автомобіля або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Також в матеріалах справи відсутні докази того, що водій ОСОБА_6 не дотримався безпечних дистанції та інтервалу або вчиняв обгін, випередження чи об`їзд автомобіля VOLVO ХС60, що призвело до зіткнення автомобілів.

Отже, суддя апеляційного суду, приймаючи до уваги доводи апеляційної скарги захисника, вважає, що водій ОСОБА_6 не допустив порушень вимог . п. 12.3; 13.1; 13.3 Правил дорожнього руху, які перебували б у причинно-наслідковому зв`язку із зіткненням автомобілів під його керуванням та керуванням ОСОБА_5 , внаслідок чого автомобілі були пошкодженими.

В діях ОСОБА_6 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 19 лютого 2024 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні цього адміністративного правопорушення треба скасувати із закриття провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Водночас, суддя апеляційного суду не приймає до у ваги доводи апеляційної скарги захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки невиконання водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.10 а Правил дорожнього руху підтверджується наведеними у постанові судді районного суду доказами: поясненнями самого ОСОБА_1 та поясненнями водія ОСОБА_4 .

При цьому посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 залишив місце пригоди з поважних причин, без будь-якого умислу уникнути відповідальності, в стані крайньої необхідності, щоб знайти стаціонарний телефон для виклику патрульної поліції на місце ДТП є неспроможними, оскільки з матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_1 залишив місце пригоди та не повернувся після того, як мав реальну можливість викликати поліцію з місця роботи, яке за його твердженням розташовано за 500-600 метрів від місця пригоди.

Отже, висновок, викладений в оскаржуваній постанові про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону, а тому постанова судді районного суду в цій частині не може бути скасована, як про це прохає в апеляції захисник.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Пікалова В.С. задовольнити частково.

Постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 19 лютого 2024 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити в цій частині провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В решті постанову судді районного суду залишити без змін.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська

[1]Справа № 753/515/24

Провадження № 33/824/1730/2024

Головуючий у першій інстанції Бондаренко М.С.

Доповідач Ковальська В.В.