Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/2071/24
Провадження № 3/945/1439/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Павленко І.В., за участю секретаря судового засідання Сербиної К.Ю., представника ОСОБА_1 адвоката Марченко В.І., розглянувши матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, посвідчення офіцера НОМЕР_1 , заступник командира військової частини НОМЕР_2 з тилу начальник тилу військової частини НОМЕР_2 , підполковник, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

30.08.2024 на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов протокол № ОДМ-663 від 27 серпня 2024 року про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Обставини вчиненого військового адміністративного правопорушення, викладені в протоколі є такими:

Під час проведення ІНФОРМАЦІЯ_3 перевірки додержання службовими особами військової частини НОМЕР_2 вимог законодавства з організації розміщення, побуту та харчування на загальновійськових полігонах (навчальних центрах), де проводиться загальновійськова підготовка військовослужбовців призваних за мобілізацією, в діях підполковника ОСОБА_2 встановлені ознаки військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, за наступних обставин.

Статтями 1, 1-2, 11 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовці мають право на безпечні для здоров?я і життя харчові продукти, питну воду, умови праці, навчання, виховання, побуту, відпочинку та навколишнє природне середовище, а охорона здоров?я військовослужбовців забезпечується створенням сприятливих санітарно-гігієнічних умов проходження військової служби, побуту.

Відповідно до вимог ст.ст. 130, 160, 235 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, внутрішній порядок досягається свідомим і неухильним виконанням військовослужбовцями обов?язків, визначених законами України та військовими статутами Збройних Сил України, створенням у місцях розташування військовослужбовців умов для їх повсякденної діяльності, життя й побуту, що відповідають вимогам військових статутів Збройних Сил України, а повсякденна діяльність військовослужбовців у будь-якій обстановці має здійснюватися з додержанням вимог статутів і порадників щодо створення здорових умов їх служби і побуту.

Згідно з вимогами ст.ст. 233, 234, 236, 241, 242 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, піклування командира про здоров?я підлеглих є одним з основних його обов?язків, збереження здоров?я військовослужбовців досягається шляхом проведення командирами заходів, спрямованих на створення здорових умов служби і побуту, виконання санітарно-гігієнічних заходів, а основними напрямками діяльності командирів щодо створення здорових умов служби і побуту військовослужбовців є: суворе дотримання санітарних норм і вимог військових статутів щодо розміщення військовослужбовців, організації їх харчування, водопостачання та інших видів матеріального і побутового забезпечення.

Відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 58, 59, 76, 77, 236, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п.п. 3.1.1, 3.1.7, 3.1.9, 3.2.1, 3.2.2 наказу Міністра оборони України від 16.07.1997 № 300 «Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України», заступник командира військової частини з тилу як основний організатор військового господарства відповідає за матеріальне й технічне забезпечення підрозділів підпорядкованими йому службами та був зобов?язаний керувати діяльністю підпорядкованими підрозділів і служб, керувати роботою, спрямованою на поліпшення матеріально-побутового становища особового складу частини, організовувати якісне харчування особового складу та контролювати його якість.

Також, у відповідності до п. 1.6 Керівництва з організації зберігання продовольства, техніки та майна продовольчої служби Збройних Сил України, затвердженого наказом Генерального штабу Збройних Сил України № 471 від 12.12.2016 (далі - Керівництво № 471) на заступника командира військової частини з тилу покладається відповідальність за якісний стан, догляд та зберігання матеріальних засобів продовольчої служби, правильне їх технічне обслуговування та своєчасний ремонт.

Таким чином, зважаючи, що діяльність заступника командира військової частини НОМЕР_2 з тилу - начальника тилу передбачає виконання організаційно-розпорядчих обов?язків, підполковник ОСОБА_3 є військовою службовою особою, у розумінні примітки ст. 172-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

28.01.2023 командиром військової частини НОМЕР_2 видано наказ № 1 ДСК «Про визначення місць розміщення особового складу підрозділів військової частини», згідно з яким особовий склад навчальних батальйонів військової частини, з метою розосередження, проведення якісної базової загальновійськової підготовки військовослужбовців та у зв?язку із відсутністю об?єктів житлового фонду для розміщення військовослужбовців, тимчасово передислоковано до інших областей, зокрема, до Вінницької області.

Згідно п. 3 цього Наказу начальнику продовольчої служби військової частини НОМЕР_2 у тимчасових місцях розміщення встановленим порядком забезпечувати якісне харчування особового складу; додержання санітарно-гігієнічних вимог під час зберігання та оброблення продуктів харчування, приготування та приймання їжі.

Заступнику командира військової частини НОМЕР_2 з тилу - начальнику тилу наказано взяти на особистий контроль розміщення, харчування, медичне забезпечення, своєчасну видачу речового майна, пального та мастильних матеріалів особовому складу в тимчасових місцях розміщення (п. 8 цього Наказу).

Окрім того, 30.06.2023 командиром військової частини НОМЕР_3 видано наказ № 2 «Про організацію харчування військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 на 2023 рік».

Відповідно до п. 1 зазначеного наказу заступнику командира військової частини НОМЕР_2 з тилу - начальнику тилу підполковнику ОСОБА_4 наказано організувати своєчасне забезпечення підпорядкованими службами підрозділів військової частини матеріальними засобами та якісне харчування особового складу; начальнику продовольчої служби тилу військової частини НОМЕР_2 наказано забезпечити здійснення контролю за безпечністю харчових продуктів та їх раціонального використання, дотримання режиму харчування з урахуванням характеру і особливостей службової діяльності особового складу військової частини НОМЕР_2 ; забезпечити відповідним спецодягом за встановленими нормами військовослужбовців, які постійно працюють на об?єктах продовольчої служби і мають контакт з харчовими продуктами; забезпечити дотримання санітарних норм згідно з чинним законодавством на об?єктах продовольчої служби під час організації харчування за Каталогом продуктів (п.2 цього Наказу).

Начальнику медичної служби військової частини НОМЕР_2 наказано забезпечити контроль за дотриманням санітарних норм згідно з чинним законодавством на об?єктах продовольчої служби під час організації харчування за Каталогом продуктів; військовослужбовців, які постійно працюють на об?єктах продовольчої служби і мають контакт з харчовими продуктами, допускати до роботи за умови своєчасного та повного проходження обов?язкових медичних оглядів у строки, встановлені чинним законодавством (п. 3 цього Наказу).

Контроль за виконанням наказу покладено на заступника командира військової частини з тилу - начальника тилу військової частини НОМЕР_2 (п.10 цього Наказу).

Так, упродовж 14-15 серпня 2024 року робочою групою у складі представників Військової служби правопорядку та санітарно-гігієнічного відділу військової частини НОМЕР_4 проведено перевірку організації розміщення, побуту та харчування військовослужбовців 1 та 2 навчального батальйону військової частини НОМЕР_2 , які проходять базову загальновійськову підготовку на території Вінницької області (конкретні місця розташування не зазначаються з метою збереження життя і здоров?я особового складу військовослужбовців).

За результатами проведення перевірки 15.08.2024 складено відповідну Довідку.

Зокрема, відповідно до Довідки від 15.08.2024 виявлені наступні порушення в організації харчування військовослужбовців:

на порушення вимог п. 5.21 Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час, затвердженого наказом Міністра оборони України № 402 від 09.12.2002 (далі - Наказ № 402) виявлені продукти харчування із закінченим строком придатності (5 кг копченої шинки із строком придатності до 01.08.2024, 10 упаковок сметани із строком придатності до 27.04.2024, 06.08.2024); при цьому, на порушення вимог ст.ст. 5, 6 Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції» неякісна продукція не була вилучена з обігу та не утилізована;

на порушення вимог п. 5.50 Інструкції щодо дотримання санітарно-гігієнічних норм під час організації розміщення, водопостачання, харчування та лазне-прального обслуговування військ (сил) у польових умовах, на полігонах, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України № 469 від 16.12.2019 (далі - Інструкція № 469), п. 7.23 Наказу № 402, до приготування їжі допущено солдата ОСОБА_5 , в якого відсутня особиста медична книжка;

на порушення вимог п. 5.56 Інструкції № 469, п. 7.23 Наказу № 402 кухарі та особи добового наряду не в повному обсязі забезпечені спеціальним одягом;

на порушення вимог п. 5 ст. 49 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», п. 6.4 Наказу № 402, п. 2.2.4 Керівництва № 471 в холодильних камерах відсутні термометри; температурний режим в морозильних камерах не дотримується;

на порушення вимог п. 5.33 Інструкції № 469 кухонний інвентар та посуд не ошпарюється окропом; відсутні умови для їх просушування;

на порушення вимог п. 5.44 Інструкції № 469 на автотранспорт для транспортування готової до вживання їжі до їдальні іншого навчального батальйону відсутній санітарний паспорт;

на порушення вимог п. 4.4. Інструкції № 469 дослідження проб води з артезіанської свердловини не проводиться.

Зважаючи на наявність виявлених порушень, під час перевірки були відібрані проби води на санітарно-хімічні, показники епідемічної безпеки на об?єктах військової частини та змиви на БГКП в їдальнях.

За результатами санітарно-мікробіологічного дослідження № 3841-3880 від 15.08.2024 в змивах об?єктів їдальні військової частини НОМЕР_2 та N?N? 3881-3920 від 16.08.2024 в змивах об?єктів їдальні військової частини НОМЕР_2 виявлено бактерії групи кишкової палички (БГКП) у 60% та 27,5% змивів, відповідно.

Зазначене стало можливим у зв?язку із порушенням службовими особами військової частини НОМЕР_2 ст. 42 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», згідно якої конструкція та планування приміщень повинні забезпечувати можливість дотримання належного рівня гігієнічних вимог до харчових продуктів, включаючи захист від забруднення, під час операцій із харчовими продуктами та між такими операціями.

Порушенням сприяло також не дотримання обов`язку використання лише чистого та продезінфікованого обладнання та інвентарю, з якими контактують харчові продукти (ст. 45 цього Закону).

Окрім цього, за результатами санітарно-мікробіологічного дослідження № 412-413 від 16.08.24 води питної об?єктів їдальні військової частини НОМЕР_2 та № 414-416 від 17.08.24 води питної об?єктів їдальні військової частини НОМЕР_2 виявлено загальні коліформи, E.coli та ентерококи, тобто, проби досліджуваної води не відповідають вимогам ДСанПіН 2.2.4-171-10 за санітарно-мікробіологічними показниками та не придатні до вживання в якості питної води.

Виявлені порушення стали можливими у зв?язку з неналежним виконанням обов?язків військової служби заступника командира військової частини НОМЕР_2 з тилу - начальника тилу, неналежної організації розміщення, побуту та харчування особового складу навчальних батальйонів, що може призвести до спалаху захворювання на гострі кишкові інфекції серед особового складу, масового отруєння військовослужбовців, та як наслідок зрив навчального процесу підготовки військовослужбовців для подальшої відправки до бойових військових частин.

Статтею 26 Статуту передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Таким чином, органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення констатується, що підполковник ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді заступника командира військової частини НОМЕР_2 з тилу - начальника тилу, будучи військовою службовою особою, в умовах особливого періоду, на порушення вимог ст.ст. 11, 13, 16, 76, 77, 233, 234, 236, 241, 242 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 3.1.1, 3.1.7, 3.1.9, 3.2.1, 3.2.2 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 300 від 16.07.1997, п. 8 наказу командира військової частини НОМЕР_2 N?ДСК від 28.01.2023, п.п. 1, 10 наказу командира військової частини НОМЕР_3 № 2 від 30.06.2023, тривалий час, починаючи з 28.01.2023 по 15.08.2024, перебуваючи в місці дислокації продовольчої служби тилу військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), недбало ставлячись до обов?язків військової служби, не забезпечив контроль розміщення, харчування та побуту особового складу в тимчасових місцях проведення базової загальновійськової підготовки військовослужбовців на території Вінницької області; не керував належним чином діяльністю підпорядкованих підрозділів і служб; не керував належним чином роботою, спрямованою на поліпшення матеріально-побутового становища особового складу частини, що свідчить про неналежну організації харчування та побуту особового складу навчальних батальйонів та може призвести до спалаху захворювання на гострі кишкові інфекції серед особового складу, масового отруєння військовослужбовців, та як наслідок зрив навчального процесу підготовки військовослужбовців для подальшої відправки до бойових військових частин, чим вчинив недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні 08.10.2024 ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та надав пояснення по суті справи. Представник ОСОБА_1 адвокат Марченко В.І. надав пояснення та вказав, що ОСОБА_1 не займав посаду начальника продовольчої служби ВЧ НОМЕР_2 , а саме на цю особу покладено обов`язок забезпечення виконання вищевказаних повноважень. Отже ОСОБА_1 не є належним суб`єктом інкримінованого адміністративного правопорушення. В протоколі не конкретизована дата вчинення порушення, що впливає на строк накладення адміністративного стягнення. Датою виявлення порушення вказано 27.08.2024, в тому час як довідка складена 15.08.2024, що свідчить про внесення в протокол неправдивих відомостей. Наданими доказами не підтверджено що виявлені порушення є наслідком дій чи бездіяльності ОСОБА_1 . Просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. 18.10.2024 адвокат Марченко В.І. надав аналогічні пояснення в письмовому вигляді через канцелярію суду.

У судове засідання, призначене на 21.10.2024 ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Адвокат Марченко В.І. надав додаткові пояснення по суті справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя дійшов таких висновків.

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-1X від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

При цьому, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23.07.2024 № 3891-IX затверджено Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23.07.2024 № 469/2024, за яким воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

Таким чином, станом на дату складання протоколу в Україні діє особливий період.

Згідно п. 4-6, 7 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут) повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами. Внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами. Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров?я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань. Вимоги цього Статуту зобов?язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець. Відповідальність за стан внутрішньої служби у військових частинах покладається на всіх прямих начальників, які повинні подавати допомогу підпорядкованим військовим частинам і підрозділам в організації та забезпеченні виконання вимог внутрішньої служби і систематично перевіряти її стан.

Відповідно до п. 14, 16 Статуту, із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Як вбачається з матеріалів, доданих до протоколу, відповідно до наказу від 10.12.2020 № 255 ОСОБА_1 з 10.12.2020 прийняв справи та посаду заступника командира військової частини з тилу начальника тилу військової частини НОМЕР_2 та приступив до виконання обов`язків за посадою ( АДРЕСА_2 ).

Відповідно до п. 8 наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 28.01.2023 № 1 ДСК, заступнику командира військової частини НОМЕР_2 з тилу начальнику тилу наказано взяти на особистий контроль розміщення, харчування, медичне забезпечення, своєчасну видачу речового майна, пального та мастильних матеріалів особовому складу в тимчасових місцях розміщення.

Пунктом 18 вказаного наказу передбачено, що наказ необхідно довести до особового складу в частині, що його стосується, до вказаних в наказі осіб під підпис.

До матеріалів справи не надано доказів ознайомлення ОСОБА_1 з вказаним наказом.

Відповідно до п. 1 наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по тилу) від 30.06.2023 № 2 «Про організацію харчування військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 на 2023 рік», заступнику командира військової частини НОМЕР_2 з тилу - начальнику тилу наказано в термін до 30.06.2023 організувати перехід на організацію харчування за «Каталогом продуктів харчування», затвердженим наказом Міноборони України від 15.11.2019 № 591; при організації харчування керуватись вимогами «Порядку застосування Каталогу продуктів харчування», затвердженого наказом Міноборони України від 29.04.2020 № 140; організувати своєчасне забезпечення підпорядкованими службами підрозділів військової частини матеріальними засобами та якісне харчування особового складу; у кожній їдальні військової частини передбачити наявність необхідних приміщень, устаткування для забезпечення оптимальних умов приготування та приймання їжі; в наряд по їдальні призначити особовий склад військової частини НОМЕР_2 згідно графіку, який надавати на затвердження командиру військової частини НОМЕР_2 щомісячно до 25 числа на наступний місяць.

Пунктом 10 вказаного наказу контроль за виконанням наказу покладено на заступника командира з тилу-начальника тилу військової частини НОМЕР_2 .

Пунктом 11 вказаного наказу передбачено, що наказ необхідно довести до особового складу, що стосується, до зазначених в наказі осіб під підпис.

Вказаний наказ погоджений також ОСОБА_1 30.06.2023, що може свідчити про те, що він ознайомлений з його змістом, але до матеріалів справи не надано саме доказів ознайомлення ОСОБА_1 з вказаним наказом під підпис.

При цьому, у вступній частині вказаного наказу зазначається, що цей наказ прийнято «з метою організації своєчасного та якісного харчування військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 відповідно до встановлених норм, керуючись вимогами Договору на закупівлю продуктів харчування та сушених продуктів різних (15890000-3) продукти харчування (комплект продуктів харчування за Каталогом продуктів) для особового складу (годування штатних тварин) військових частин (установ) та військових навчальних закладів ЗСУ в стаціонарних та польових умовах на 2023 рік № 286/2/23/27 від 23.06.2023, укладеного між Міноборони України та ТОВ «КОНТРАКТ ПРОДРЕЗЕРВ 5», умовами якого не передбачено надання послуг з організації харчування», що узгоджується з його назвою.

Отже, не має достатніх даних та доказів того, що вимоги цього наказу продовжували діяти у 2024 році, оскільки у назві і вступній частині наказу вказано, що його дія розповсюджується на 2023 рік, крім того на 2024 рік такий договір укладено з іншим товариством.

В той же час, в протоколі вказано, що дане адміністративне правопорушення є триваючим з 28.01.2023 (дата видання наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 28.01.2023 № 1 ДСК, яким заступнику командира військової частини НОМЕР_2 з тилу начальнику тилу наказано взяти на особистий контроль розміщення, харчування, медичне забезпечення, своєчасну видачу речового майна, пального та мастильних матеріалів особовому складу в тимчасових місцях розміщення, доказів ознайомлення з яким ОСОБА_1 не надано) по 15.08.2024, датою його виявлення вказано 27.08.2024.

Однак, не надано доказів того, що виявлені порушення тривали в період з 28.01.2023 по 15.08.2024.

Частиною другою статті 172-15 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Об`єктивною стороною недбалості, тобто недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. При цьому, якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків, то не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним. Недбале ставлення військової службової особи до своїх службових обов`язків характеризує, перш за все, об`єктивну сторону вчиненого і виявляється в тому, що за наявності в особи реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, не виконує службові обов`язки, або хоча і діє, але виконує ці обов`язки неналежним чином, не відповідно до закону або відповідно до нього, проте неякісно, неточно, неповно, несвоєчасно, поверхово, у протиріччя з установленим порядком і тією обстановкою, що склалася, тощо.

Верховний Суд України у своїй постанові від 21.05.2021 року справі № 185/12161/15-к вказав, що при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.

Відповідно до протоколу, суть порушення підполковника ОСОБА_1 полягає в тому, що перебуваючи на посаді заступника командира військової частини НОМЕР_2 з тилу - начальника тилу, перебуваючи в місці дислокації продовольчої служби тилу військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), недбало ставлячись до обов?язків військової служби, не забезпечив контроль розміщення, харчування та побуту особового складу в тимчасових місцях проведення базової загальновійськової підготовки військовослужбовців на території Вінницької області; не керував належним чином діяльністю підпорядкованих підрозділів і служб; не керував належним чином роботою, спрямованою на поліпшення матеріально-побутового становища особового складу частини, що свідчить про неналежну організації харчування та побуту особового складу навчальних батальйонів.

Суд дослідив довідку від 15.08.2024, пояснення солдата ОСОБА_6 від 14.08.2024, пояснення тимчасово виконуючої обов`язки начальника медичної служби ВЧ НОМЕР_5 , штаб-сержанта ОСОБА_7 від 27.08.2024, пояснення ОСОБА_1 від 27.08.2024, з яких не вбачається наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні перелічених в довідці від 15.08.2024 порушень.

Пояснень начальника продовольчої служби ВЧ НОМЕР_5 , до обов`язків якого віднесено забезпечення якісного харчування особового складу та додержання санітарно-гігієнічних вимог під час зберігання та оброблення продуктів харчування, приготування та приймання їжі, відповідно до наказу від 28.01.2023 № 1 ДСК, матеріали справи не містять.

Суд критично оцінює надану в якості доказу довідку від 15.08.2024, яка покладена в основу виявленого правопорушення, оскільки вона датована 15.08.2024, однак містить посилання на результати санітарно-мікробіологічного дослідження від 16.08.2024, 17.08.2024.

Протокол про військове адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , не містить даних, які вказують на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, зокрема не зазначено обставин, які б свідчили про його службову недбалість, які дії він зобов`язаний був вчинити та у який спосіб, невиконання яких ставиться йому у провину; які саме обов`язки були неналежно виконані, за конкретних обставин справи.

В протоколі не вказано, чи мав він реальну можливість здійснювати безпосередній контроль знаходячись в АДРЕСА_2 , в той час як перевірка проводилась і порушення виявлені у Вінницькій області (зважаючи на характер виявлених порушень).

Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи. Однак, матеріали справи не містять жодних документів, які б визначали конкретні функціональні обов`язки ОСОБА_1 , не зрозуміло, яким документом регулюються його посадові обов`язки. Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 28.01.2023 № 1 ДСК, доказів ознайомлення з яким ОСОБА_1 не надано, не є таким документом.

Матеріали справи не містять інформації чи було проведено службове розслідування, відповідно до Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 р. за № 1503/31371, для встановлення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

Відповідно до частин першої - третьої статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статтею 172-15 КУпАП, не доведена належними, допустимими та достатніми доказами по справі.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 11, ч. 2 ст. 172-15, ст. 23, 33, 245, 247 252, 280, 283-284, 288-289 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.В. Павленко