Справа № 444/3392/24 Головуючий у 1 інстанції: Зеліско Р.Й.
Провадження № 33/811/1363/24 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 29 серпня 2024 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 31.07.2024 о 15:55 год. у м. Львові на вул. Кульпарківській 200а, керуючи транспортним засобом марки "ЗИЛ 431612", номерний знак НОМЕР_1 , був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення із транспортним засобом марки "VOLKSVAGEN GOLF", номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався спереду. Внаслідок чого, автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальну шкоду, травмованих немає. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п.23.3.б, 12.1, 13.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КпАП України.

Не погоджуючись із рішенням судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанов судді Жовківського районного суду Львівської області від 29 серпня 2024 року, прийняти нову постанову про закриття провадження у справі.

В обгрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що покликання на свідчення поліцейських не є доказом, оскільки вони приїхали на місце після скоєння ДТП, вважає не було завдано шкоди, оскільки ОСОБА_2 у своїх поясненнях не зазначив про це.

Відеозапис з місця ДТП є недопустимим доказом, оскільки отриманий з порушенням, і такий підтверджує його невинуватість. Оскільки місце де могло б відбутись ДТП закриває велике дерево, тому не видно, чи це саме їх автомобілі.

Апелянт зазначає, що технічні пошкодження, які відображено на схемі ДТП не могли бути спричинені зіткненням з його автомобілем, оскільки із врахуванням технічних характеристик його авто, у випадку зіткнення, на автомобілі ОСОБА_2 були б значно більші пошкодження. Наголошує, що зіткнення не було.

ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції підтримав подану апеляційну скаргу, просив задоволити. ОСОБА_1 пояснив, що зіткнення не було, стався контакт між транспортним засобом під керуванням ОСОБА_2 та вантажним автомобілем під його керуванням. Суд безпідставно притягнув його до відповідальності. Також вказав, що одразу на місце прибули поліцейські, що вважає підозрілим, оскільки їх ніхто не викликав, тому він самостійно зателефонував на №102 та викликав інший екіпаж, які після прибуття і складали адміністративні матеріали. Повідомив, що не погоджувався зі схемою ДТП та протоколом. Вважає, що справа сфальсифікована, поліцейський поводив себе агресивно по відношенню до нього, а потерпілий ОСОБА_2 у змові із працівниками поліції.

Потерпілий ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечив, просив постанову судді першої інстанції залишити без змін. Пояснив, що 31.07.2024 рухався по вул. Виговського, рухався у правій смузі руху, позаду нього їхав ОСОБА_1 автомобілем марки «ЗІЛ 431612». Перед кільцевою дорогою на вул. Виговського-Кульпарківська зупинився, щоб пропустити транспортні засоби, що рухались по ній. Коли його автомобіль вже зупинився, він відчув удар в задню частину автомобіля. Вийшовши з автомобіля зрозумів, що відбулось зіткнення. Також зазначив, що ОСОБА_1 після того, як відбулось зіткнення вийшов з авто та переписав номерні знаки його автомобіля. Крім того потерпілий повідомив, що одразу після ДТП приїхали працівник поліції. Екіпажу, який прибув першим ОСОБА_1 не довіряв, тому зателефонував на №102 та викликав інший екіпаж, який і складав всі матеріали про адміністративне правопорушення. З ОСОБА_1 та працівниками поліції не знайомі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови суду першої інстанції, апеляційний суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Так, згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст. 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що суддя при розгляді справи дотримався вказаних вимог закону.

Висновок судді про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за ознаками порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за обставин, викладених в постанові судді відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованим.

Незважаючи на невизнання своєї вини водієм ОСОБА_1 його вина у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА № 110120 від 31.07.2024, в якому зафіксовано порушення водієм ОСОБА_1 п.2.3б, п.12.1, п.13.1 ПДР, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та зіткнення його автомобіля марки «ЗІЛ 431612», номерний знак НОМЕР_1 з автомобілем марки "VOLKSVAGEN GOLF", номерний знак НОМЕР_2 , схемою дорожньо-транспортної пригоди, на якій зафіксовано місце розташування автомобілів після ДТП із наведенням переліку видимих пошкоджень транспортних засобів, отриманих унаслідок ДТП (а.с. 2); поясненнями водія ОСОБА_1 (а.с. 3); поясненнями ОСОБА_2 (а.с. 4), відеозаписом (а.с. 20).

Апеляційний суд вважає, що оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суддя вірно встановив фактичні обставини ДТП і дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 допустив порушення вимог п.2.3б, п.12.1, п.13.1 ПДР, які призвели до даної ДТП, оскільки водій ОСОБА_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості, щоб мати змогу контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом «VOLKSVAGEN GOLF», номерний знак НОМЕР_2 .

Доводи апелянта про те, що зіткнення не відбулось, а тому його безпідставно притягнуто до відповідальності апеляційний суд вважає безпідставним мотивуючи наступним.

Так у матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_1 згідно з якими 31.07.2024 біля 16:00 год. на круговому перехресті вул. Виговського-Кульпарківська у м. Львові відбувся контакт між його автомобілем та автомобілем «Вольксваген Гольф», номерний знак НОМЕР_3 з незрозумілих причин. Частково подряпаний пластмасовий задній бампер автомобіля «Вольксваген». Винним себе не вважає, він особисто повідомив страхову компанію та викликав поліцію (а.с. 3).

Також у матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_2 згідно з якими 31.07.2024 о 15:55 год. рухався по вул. Виговського, під`їжджаючи до кільця на вул. Виговського-Кульпарківська, зупинився. Ще не почавши рух, в задню частину автомобіля відбувся удар, в`їхав автомобіль «ЗІЛ 431612», номерний знак НОМЕР_1 .

З наявної в матеріалах справи схеми ДТП, яка сталася 31.07.2024 о 15:55 год. у м. Львові на вул. Кульпраківська, 200а вбачається, що внаслідок ДТП транспортний засіб марки «ЗІЛ 431612», номерний знак НОМЕР_1 зазначено що видимі пошкодження відсутні (незначні потертості переднього бампера); транспортний засіб «Вольксваген Гольф», номерний знак НОМЕР_3 отримав пошкодження внаслідок ДТП: вм`ятина багажника та пошкоджено лакофарбове покриття, задній бампер пошкоджено лакофарбова покриття та тріщина, погнутий номерний знак (а.с. 2).

Крім того судом апеляційної інстанції під час судового засідання було оглянуто долучений до матеріалів справи відеозапис. Під час перегляду відеозапису потерпілий ОСОБА_2 ствердив, що на відео зафіксована ДТП, яка мала місце о 15:55 год. 31.07.2024 на вул. Кульпарківській, 200а, у м. Львові за участі транспортного засобу марки «ЗІЛ 431612», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем марки "VOLKSVAGEN GOLF", номерний знак НОМЕР_2 під його керуванням.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що наявна у матеріалах справи сукупність доказів є достатньою для того щоб прийти до однозначного висновку за критерієм поза розумним сумнівом щодо винуватості водія ОСОБА_1 у вчиненні ДТП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення щодо нього.

Співставивши усі наявні у справі докази з фактично дослідженими у справі обставинами, та й зі змістом обставин, що ставляться у вину ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що матеріалами провадження доведено наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, чим спростовуються доводи апеляційної скарги.

Щодо доводів апелянта про те, що зіткнення не було, а у випадку якщо б таке відбулось пошкодження на транспортному засобі «Вольксваген» були б значно більшими, апеляційний суд вважає такі безпідставними, оскільки, як вбачається з відеозапису зіткнення між транспортними засобами марки «ЗІЛ 431612» та «Вольксваген Гольф» мало місце, швидкість транспортного засобу марки «ЗІЛ 431612» не була великою, тому і не було спричинено значних пошкоджень автомобілю «Вольксваген Гольф».

Всупереч тверджень апелянта, наявні у матеріалах справи докази відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, а також є здобутими у визначеною вказаною нормою порядку.

Згідно з ст. 256 КУпАП та вимог «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України за № 1376 від 06.11.2015 року та ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення поряд з іншим, повинно бути чітко зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення.

При цьому суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ст.124 КУпАП.

Зазначені вище вимоги працівниками поліції дотримані в повному обсязі та протокол про адміністративне правопорушення повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Ураховуючи викладені обставини, доводи апеляційної скарги захисника про те, що суддею першої інстанції не з`ясовано всі фактичні обставини справи, не досліджено та не надано належної оцінки доказам, є безпідставними.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що суддею першої інстанції допущено описку у зазначені пункту ПДР, який поставлено у провину ОСОБА_1 , а саме замість п. 2.3 б ПДР, помилково зазначено п.23.3 б ПДР, хоча у постанові суддя зазначає саме зміст п.2.3 б ПДР.

Відтак, допущена у постанові судді описка підлягає виправленню судом, який виніс постанову, і не може бути підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 29 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін, його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Урдюк Т.М.