"24" жовтня 2024 р. Справа № 363/4943/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., за участю секретаря Дрозд В.С., прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області Потюменко Ю.Ю., правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вишгород матеріали справ про адміністративні правопорушення, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, громадянин України, працює на посаді депутата Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

27.09.2024 до Вишгородського районного суду Київської області з Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшли адміністративні справи щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 172-6 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи №363/4943/24 (провадження №3/363/2024/24) між суддями, головуючим суддею визначено суддю Лукач О.П. та на підставі протоколу про передачу судової справи раніше визначеному складу суду, матеріали адміністративної справи №363/4944/24 (провадження №3/363/2025/24), щодо ОСОБА_1 передано судді Лукач О.П.

Так, правила, встановлені статті 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень, а тому суд, з урахуванням думки присутніх учасників провадження, вважає за необхідне об`єднати адміністративні справи для спільного розгляду.

Дослідивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, судом встановлено таке:

ОСОБА_1 , будучи депутатом Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, являючись суб?єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов?язаних з корупцією, згідно з пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VII та приміткою до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється дія Закону №1700-VII, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 розділу VII та пп. 2-7 розділу ХІІІ Закону №1700-VII, несвоєчасно 23.05.2024, без поважних причин, подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (справа №363/4943/24 (провадження №3/363/2024/24)).

Також, ОСОБА_1 , будучи депутатом Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, являючись суб?єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов?язаних з корупцією, згідно з пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VII та приміткою до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється дія Закону №1700-VII, в порушення вимог абз. 1 ч. 1 ст. 45 розділу VII та пп. 2-7 розділу ХІІІ Закону №1700-VII, несвоєчасно 23.05.2024, без поважних причин, подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (справа №363/4944/24 (провадження №3/363/2025/24)).

Зазначені обставини підтверджується: протоколами №3148 та №3149 від 25.09.2024 про адміністративні правопорушення; скрін-шотом з сайту НАЗК щодо дати та часу подання ОСОБА_1 щорічних декларацій за 2021 та 2023 роки; листом Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 16.09.2024 з додатками до нього; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 03.09.2024 за змісту яких, ним не заперечується факт подання декларацій за 2021 та

2023 роки з порушенням строку, встановленого чинним законодавством; копією паспорта особи ОСОБА_1 ; листом Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 04.09.2023 та додатками до нього, зокрема копії листа сільського голови від 17.01.2022, адресованого депутату сільської ради щодо декларування та відповідна відмітка з підписом одного із депутатів ОСОБА_1 про ознайомлення 20.10.2023із змістом листа; Постановою №93 від 13.11.2020 «Про реєстрацію депутатів Петрівської сільської ради».

У судовому засіданні ОСОБА_1 , не заперечуючи обставин, викладених у протоколах №3148 та №3149 від 25.09.2024 про адміністративні правопорушення та винуватості у вчиненні правопорушень, зазначив, що несвоєчасне подання декларації зумовлене навантаженням та психоемоційним станом. Будь-яких доказів на підтвердження поважності причин пропуску встановленого Законом для подання декларації за 2021 та 2023 роки, суду не надав.

Прокурор, підтримавши обставини, викладені в протоколі, просила визнати

ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 172-6 КУпАП та притягнути його до відповідальності у виді штрафу у межах визначених санкцією вказаної статті.

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог статті 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Заслухавши ОСОБА_1 , прокурора, дослідивши матеріали справи та оцінивши досліджені докази у їх сукупності і взаємозв`язку, вважає підтвердженою винуватість

ОСОБА_1 у порушенні вимог абз. 1 ч. 1 ст. 45 розділу VII та пп. 2-7 розділу ХІІ Закону №1700-VII, тобто у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 172-6 КУпАП.

Так, відповідно до частини першої статті 172-6 КУпАП, передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Склад вказаного адміністративного правопорушення, є формальним, оскільки не передбачає настання наслідків, водночас суб`єкт правопорушення усвідомлює протиправність вчиненого ним діяння (дії або бездіяльності),

Виходячи із диспозиції частини першої статті 172-6 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є адміністративним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, що вчиняється суб`єктом правопорушення, який усвідомив, що його бездіяльність у неподанні (без поважних причин) декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в строки встановлені Законом, призвела до порушення Закону (тобто є протиправною) і подальше свідоме неподання декларації може призвести до кримінальній відповідальності за статтею 366-3 Кримінального кодексу України, суб`єкт правопорушення, з метою припинення такого порушення і небажання бути притягнутим до кримінальної відповідальності, вже після пропуску строків подання декларації умисно подає декларацію і бажає так чинити, при цьому розуміє, що тим самим фактично визнає свою провину і викриває себе у вчиненні адміністративного правопорушення за несвоєчасне її подання.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення за несвоєчасне неподання декларації буде відсутня у разі об`єктивної неможливості вчасного її подання, тобто поважних причин (неналежна робота Реєстру, хвороба, інша непереборна сила, що унеможливлює вчасне подання декларації), і її подальше несвоєчасне подання декларації не утворює склад адміністративного правопорушення, окрім випадків, коли суб`єкт правопорушення вже після усунення таких причин, свідомо бездіє тривалий час і не подає декларацію.

Відповідно до пункту 11 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон №1700-VII) правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 повноваження депутата ради починаються з моменту офіційного оголошення відповідною територіальною виборчою комісією на сесії ради рішення про підсумки виборів та визнання повноважень депутатів і закінчуються в день першої сесії ради нового скликання.

Відповідно до частини третьої статті 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» на депутатів місцевих рад поширюється вимоги та обмеження встановлені Законом депутати місцевих рад зобов`язані щороку до 1 квітня подавати декларацію про майно, доходи, витрати, і зобов`язання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до Закону за місцем роботи(служби), крім само зайнятих осіб, безробітних або пенсіонерів, які подають зазначені декларації до апаратів відповідних місцевих рад або їх виконуючих комітетів.

Відповідно до пп. «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови, є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Абзацом 1 частини першої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в» «г» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному вебсайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом НАЗК від 23.07.2021 №449/21 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.07.2021 за №987/36609, щорічна декларація декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону №1700-VII (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону №1700-VII (після припинення діяльності (після звільнення у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Водночас, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» №3384-IX від 20.09.2023 (далі Закон №3384-IX), внесено зміни до деяких Законів України, а саме: пункт 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону №1700-VII викладено у такій редакції: «установити, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб?єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше».

Таким чином, Законом №3384-IX встановлено, що за загальним правилом до 31.01.2024 слід подати щорічні декларації (з будь-якою позначкою) за 2021-2022 звітні періоди.

А щорічну декларацію за 2023 рік необхідно подати до 00:00 01.04.2024.

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 зобов`язаний був подати щорічну декларацію за 2021 рік упродовж часу з 00:00 01.01.2022 по 23:59 31.01.2024 (граничний строк), а щорічну декларацію за 2023 рік упродовж часу з 00:00 01.01.2024 по 23:59 31.03.2024 (граничний строк).

Проте, як убачається із долучених до протоколу матеріалів, щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2021 та 2023 рік ОСОБА_1 подав лише о 12:44 та 12:57 23.05.2024, тобто несвоєчасно без поважних причин, допустивши порушення порядку, передбаченого статтею 45 розділу VII «Фінансовий контроль» та пп. 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону №1700-VI.

Під час розгляду справи судом, ОСОБА_1 не надав суду належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження поважності причин пропуску ним строку, встановленого чинним законодавством України для подання щорічної декларації за 2021 та 2023 роки.

Відтак, ОСОБА_1 , будучи особою уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно 23.05.2024, без поважних причин подав щорічну декларацію за 2021 та 2023 роки, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 172- 6 КУпАП.

Згідно із статтею 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до частини другої статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи характер вчинених адміністративних правопорушень, особу правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає за доцільне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу, у межах визначених санкцією частини першої статті 172-6 КУпАП.

На підставі статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 172-6, 276279, 280, 283-285, 289 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 172-6 КУпАП за №363/4943/24 (провадження №3/363/2024/24), №363/4944/24 (провадження №3/363/2025/24), об`єднати в одне провадження та присвоїти №363/4943/24 (провадження №3/363/2024/24).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченоих частиною першою статті 172-6 КУпАП та призначити йому стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно із статтею 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя О.П. Лукач