ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №314/2304/24 Головуючий в 1 інст. Капітонов Є.М.
Провадження №33/807/653/24 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Вільнянського районного суду Запорізької області від 24 червня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

Відповідно до постанови суду, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №809822 від 15 травня 2024 року, водій ОСОБА_1 15 травня 2024 року о 04-57 год. в с.Богатирівка Запорізького району Запорізької області керував транспортним засобом ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія за допомогою приладу «Драгер» (результат - 0,40 %). Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для її розгляду з дотриманням правил підсудності, провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про порушення правил підсудності, оскільки місцем вчинення інкримінованого йому правопорушення є с.Богатирівка, яка розташована в Запорізькому районі Запорізької області, а протокол про адміністративне правопорушення безпідставно було направлено до Вільнянського районного суду Запорізької області.

Вважає, що фактично оскаржувана постанова прийнята з порушенням правил підсудності та справа розглянута неповноважним складом суду.

Окрім того, апелянт наголошує на тому, що матеріали справи не містять доказів факту його керування транспортним засобом ВАЗ 21063.

Також, вказує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився технічним приладом Драгер, що не пройшов повірку та калібровку в передбаченому законом порядку, а відтак результат його огляду на стан алкогольного сп`яніння є недостовірним.

Зауважує, що матеріали справи не містять ні сертифікату відповідності, ні свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, що унеможливлює встановити чи є достовірними результати тесту №01930 виконані за допомогою Драгеру та чи є повіреним вказаний прилад Драгер у встановленому законодавством порядку.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №809822 від 15 травня 2024 року, з якого убачається, що водій ОСОБА_1 15 травня 2024 року о 04-57 год. в с.Богатирівка Запорізького району Запорізької області керував транспортним засобом ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія за допомогою приладу «Драгер» (результат - 0,40 %). Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху;

- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого убачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, різке забарвлення шкірного покриву обличчя. Огляд проводився за допомогою Alcotest Drager 6820. В результатах огляду зазначено, що проба позитивна - 0,40 % проміле. З результатами огляду ОСОБА_1 погодився, що підтверджується підписом останнього;

- у роздруківці Alcotest Drager 6820 від 15 травня 2024 року №1930;

- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.

Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №2 УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Шинкаренка А., згідно з яким, останній доповідає, що під час несення служби з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху в період часу з 20 год. 00 хв. 14 травня 2024 року по 08 год. 00 хв. 15 травня 2024 року в м.Запоріжжя, у складі екіпажу АП «Хижак-151» разом з капітаном поліції ОСОБА_2 . Під час патрулювання о 04 год. 57 хв. 15 травня 2024 року за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с.Богатирівка, вул.Центральна, 64, згідно п.3 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» було зупинено транспортний засіб ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820. Результат позитивний, 0,40% проміле. Водій з результатами огляду погодився. Стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №809822 за порушення п.2.9а ПДР України за ч.1 ст.130 КУпАП. Вилучено ПВ. Видано тимчасовий дозвіл. Від керування відсторонено шляхом залишення транспортного засобу без порушень ПДР України. Подія зафіксована на бодікамеру.

Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

Як зазначено в оскаржуваній постанові суду, при розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 вину визнав повністю, підтвердив обставини, зазначені у протоколі.

При апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 навів доводи, що є аналогічними тим, які містяться в апеляційній скарзі.

На думку суду апеляційної інстанції, доводи, викладені в апеляційній скарзі, та заявлені ОСОБА_1 при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про відсутність в матеріалах справи доказів факту його керування транспортним засобом ВАЗ 21063, то суд апеляційної інстанції вважає ці доводи безпідставними та такими, що суперечать фактичним обставинам справи та спростовуються наявними у справі доказами.

З відеозапису події цілком зрозуміло, що водієм автомобіля на час його зупинки працівниками поліції був саме ОСОБА_1 , який знаходився за кермом автомобіля ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1 .

Факт керування транспортним засобом не заперечувався самим ОСОБА_1 , як під час спілкування останнього з працівниками поліції так і під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому, ОСОБА_1 пояснював працівникам поліції напрямок свого руху, зазначивши, що їде з роботи.

Отже, сумнівів в тому, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063 номерний знак НОМЕР_1 , у суду апеляційної інстанції не виникає, оскільки вказані обставини в повній мірі доведено належними та допустимими доказами, які долучені до матеріалів справи.

Об`єктивних даних про те, що транспортним засобом керувала інша особа, в матеріалах справи немає.

З приводу доводів ОСОБА_1 про те, що справа була розглянута з порушенням правил щодо підсудності, то суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Згідно з положеннями ч.1 ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення убачається, що місцем вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є с.Богатирівка Запорізького району Запорізької області.

Відповідно до положень п.8 ч.1 Постанови Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17 липня 2020 року в рамках Запорізької області утворено 5 районів, де до Запорізького району (з адміністративним центром у місті Запоріжжя) віднесено території Біленьківської сільської, Вільнянської міської, Долинської сільської, Запорізької міської, Комишуваської селищної, Кушугумської селищної, Матвіївської сільської, Михайлівської сільської, Михайло-Лукашівської сільської, Новомиколаївської селищної, Новоолександрівської сільської, Павлівської сільської, Петро-Михайлівської сільської, Степненської сільської, Таврійської сільської, Тернуватської селищної, Широківської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Проте, до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року №807-ІХ, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ.

Населений пункт смт.Богатирівка до набрання чинності Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року №807-ІХ "Про утворення та ліквідацію районів" відносився до Вільнянського району Запорізької області, тобто в межах територіальної юрисдикції Вільнянського районного суду Запорізької області.

За вказаних обставин, Департаментом патрульної поліції Управління патрульної поліції в Запорізькій області справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, було надіслано з дотриманням правил територіальної підсудності для розгляду до вказаного суду, тобто за місцем вчинення адміністративного правопорушення.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді першої інстанції не порушував питання щодо непідсудності цієї справи Вільнянському районному суду Запорізької області.

У відповідній графі протоколу «особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» міститься особистий підпис ОСОБА_1 , яким він засвідчив свою обізнаність про те, що справа стосовно нього буде розглядатись саме Вільнянським районним судом Запорізької області.

Жодних зауважень з зазначеного приводу до протоколу від ОСОБА_1 також не надходило.

Отже, справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП розглянута з дотриманням вимог щодо підсудності, визначених у ст.276 КУпАП, а доводи апелянта про протилежне є помилковими.

Також, не погоджується суд апеляційної інстанції з доводами ОСОБА_1 про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився технічним приладом Alcotest Drager 6820, що не пройшов повірку та калібровку в передбаченому законом порядку, у зв`язку з чим результати такого огляду не можуть вважатись достовірними, з огляду на таке.

Пунктами 1 та 3 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки.

До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Пунктом 1 статті 17 вказаного Закону встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Цим Законом не встановлено вимог до засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року.

Згідно з Державним реєстром затверджених типів засобів вимірювальної техніки, газоаналізатори виробництва DragerSafetyAG&Co. KGaARevalstraвe 1, 23560 Lubeck, Germany, мають сертифікат відповідності типу UA.TR.002 102-17 Rev.1 від 15 жовтня 2019 року, строк дії якого встановлено до 05 жовтня 2027 року.

Окрім того, згідно з Наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року №1529 "Про державну реєстрацію медичних виробів" (далі - Наказ), Газоаналізатор Drager Alkotest відноситься до переліку зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до Державного реєстру медичної техніки та виробів технічного призначення.

Вказаний газоаналізатор має свідоцтво про державну реєстрацію №14455/2014, у якого необмежений строк дії. Жодних обмежень щодо виду газоаналізатору за номером не передбачено.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 висловлював вимогу про надання йому сертифікату відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, який використовували при його огляді, та цю вимогу було проігноровано.

Окрім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що свою незгоду стосовно незаконності проходження огляду за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest 6820 ОСОБА_1 висловив лише при апеляційному розгляді.

З відеозапису події убачається, що працівниками поліції перед проведенням процедури огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння останньому були продемонстровані дозвільні документи на спеціальний технічний прилад Drager Alcotest 6820. Будь-яких зауважень з цього приводу ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу не заявляв.

Окрім цього, жодних клопотань щодо виклику працівників поліції або витребування будь-якої інформації на підтвердження доводів апеляційної скарги, ОСОБА_1 також не заявляв.

В свою чергу, суд не вправі за власною ініціативою збирати докази.

Порушень з боку поліцейських, які б тягли за собою визнання доказів недопустимими, не убачається.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.

У зазначеному протоколі міститься підпис самого ОСОБА_1 без жодних зауважень.

Даних про те, що ОСОБА_1 оспорював відомості, зазначені у протоколі, в матеріалах справи відсутні.

Всі докази, додані до протоколу, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.

Достовірність цих доказів апелянтом у встановленому законом порядку не спростовано.

При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.

Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вільнянського районного суду Запорізької області від 24 червня 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 314/2304/24