КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/824/5549/2024 Категорія: ч. 1 ст. 483 МК України
ЄУН: 761/9015/24 Суддя у І інстанції: Чайка О.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.

за участю:

секретаря судового засідання Сеник І.В.

представника Координаційно-моніторингової

митниці ДМС України Ясінської О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу з доповненнями захисника Кравченко Олександра Михайловича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , керівник ТОВ «ОЛАРІН» (), реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, у розмірі 3020891,75 (три мільйони двадцять тисяч вісімсот дев`яносто одна) гривень 75 копійок, а також стягнуто вартість товарів у розмірі 3020891,75 (три мільйони двадцять тисяч вісімсот дев`яносто одна) гривень 75 копійок,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнана винуватою у тому, що 12 травня 2023 року на митну територію України через пункт пропуску «Рава-Руська - Хребенне» митного посту «Рава-Руська» Львівської митниці у транспортному засобі р.н.з. НОМЕР_2 / НОМЕР_3 на адресу ТОВ «ОЛАРІОН» (, 03170, Україна, м. Київ, вул. Перемоги, буд. 9, оф. 16) ввезено товари для інженерної сантехніки виробництва компанії «ICMA S.P.A.», а саме: терморегулювальні вентилі, колектори, клапани запобіжні та редукційні, ключі нерозвідні, манометри, термостати, фітинги, крани змішувальні та кульові, труби гнучкі армовані, фільтри для води, всього 13 товарів, загальною вагою брутто - 8596,00 кг., нетто - 7932,96 кг. та заявленою вартістю 20521,86 Євро.

Підставою для переміщення вказаних товарів через митний кордон України були наступні документи: попередня митна декларація одержувача ТОВ «ОЛАРІОН» () від 10 травня 2023 року № 23UA06U5 та інвойс від 5 травня 2023 року № 8326, згідно якого вартість товарів складає 20521,86 Євро.

Згідно з вказаними товаросупровідними документами продавцем та відправником товарів виступає компанія «ICMA S.P.A.» (20012 Cuggiono (MI) - Via Garavaglia, 4 Italy), одержувачем та покупцем - ТОВ «ОЛАРІОН» (), відправлення товарів здійснено з митної території Італії.

Вказані товари транспортним засобом з р.н.з. НОМЕР_2 / НОМЕР_3 доставлено у зону діяльності Львівської митниці до Відділу митного оформлення № 1 митного поста «Львів - північний» (81121, Львівська область, с. Муроване, вул. Тополина, 1).

12 травня 2023 року товари для інженерної сантехніки заявлено до митного оформлення директором ТОВ «ОЛАРІОН» () ОСОБА_1 за митною декларацією типу ІМ40ДЕ № 23UA31U4, що підтверджується інформацією, заявленою у гр. 14 та 54 митної декларації.

Разом із митною декларацією № 23UA31U4 до митниці були надані такі документи: інвойс від 5 травня 2023 року № 8326, контракт від 7 квітня 2023 року № 07/04, укладений між компанією «ICMA S.P.A.» (Італія) та ТОВ «ОЛАРІОН» (), міжнародна автомобільна накладна СMR від 10 травня 2023 року № 033731, Книжка МДП від 10 травня 2023 року № AX.85488082 та інші, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення документи, які зазначені в графі 44 вказаної митної декларації.

7 вересня 2023 року Державною митною службою України направлено запит до митних органів Польщі (вих. № 26/26-04/11/2347) з метою перевірки законності ввезення на митну територію України комплектуючих до санітарно-технічних виробів, одержувачем яких виступало ТОВ «ОЛАРІОН» ().

24 листопада 2023 року до Координаційно-моніторингової митниці надійшла відповідь від митних органів Польщі (лист Департаменту міжнародної взаємодії від 24 листопада 2023 року № 26/26-04/7.9/3058) на запит про надання взаємної адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи під час ввезення на митну територію України комплектуючих до санітарно-технічних виробів на адресу ТОВ «ОЛАРІОН» ().

Від митних органів Польщі отримано копію транзитної ноти № 23PL301010TS5W2FV6 з транзитної митної системи NCTS, відповідно до якої здійснювалось вивезення вказаних товарів з Польщі до України на підставі Книжки МДП № AX.85488082.

Відповідно до транзитної ноти № 23PL301010TS5W2FV6 відправником (гр. Nadawca) вказано компанію «ICMA S.P.A.» (VIA GARAVAGLIA 4, 20012, CUGGIONO (MI), (IT)), а одержувачем (гр. Odbiorca) - LLC «OLARION» (PEREMOHY STR., BUILD 9, 03170 KYIV (UA)). Вказана транзитна нота містить посилання на номер експортної італійської декларації № 23ITQYG1T0109289E5, звідки був здійснений експорт вказаних товарів.

7 вересня 2023 року Державною митною службою України направлено запит до митних органів Італії (вих. № 26/26-04/11/2348) з метою перевірки законності ввезення на митну територію України вищевказаних товарів, одержувачем яких виступало ТОВ «ОЛАРІОН» ().

13 жовтня 2023 року до Координаційно-моніторингової митниці надійшла відповідь від митних органів Італії (лист Департаменту міжнародної взаємодії від 12 жовтня 2023 року № 26/26-04/7.9/2651) на запит стосовно надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при переміщенні через митний кордон України товарів «комплектуючі до санітарно-технічних виробів» на адресу ТОВ «ОЛАРІОН» ().

Від митних органів Італії отримано копію експортної декларації № 109289 L, за якою було здійснено переміщення вищевказаного товару з Італії на підставі інвойсу № 8326.

Згідно з отриманим експортним документом встановлено, що з митної території Італії на підставі інвойсу № 8326 переміщено товари загальною вагою брутто 8596,00 кг., нетто - 7932,96 кг. від відправника (гр. 2) «ICMA S.P.A.» (VIA GARAVAGLIA 4, 20012, CUGGIONO, IT) для одержувача (гр. 8) LLC «OLARION» (PEREMOGHY STREET, BUILDING 9, 03170, KIEV). Вартість товару у гр. 22 вказана 75576,52 Євро.

Під час співставлення відомостей, зазначених в експортній декларації № 109289 L, надісланій митними органами Італії, з даними, які містяться у документах, що подавались до митного оформлення за митною декларацією від 12 травня 2023 року № 23UA31U4, встановлено невідповідність інформації щодо вартості товару.

Згідно з інформацією, яка зазначена в інвойсі від 5 травня 2023 року № 8326, поданому до митного оформлення в Україні керівником ТОВ «ОЛАРІОН» () за митною декларацією від 12 травня 2023 року № 23UA31U4, загальна вартість товарів для інженерної сантехніки становить 20521,86 Євро, а відповідно до інформації, що зазначена в копії експортної декларації № 109289 L, товари переміщувались на підставі інвойсу № 8326, їх вартість становить 75576,52 Євро.

Отже, відомості щодо вартості товару не відповідають даним, вказаним у документах, поданим при переміщені товарів через митний кордон України та їх митному оформленню ТОВ «ОЛАРІОН» () за митною декларацією від 12 травня 2023 року № 23UA31U4.

Враховуючи виявлені факти, у відповідності з п. 5 ст. 334 Митного кодексу України (Закон України від 13 березня 2012 року № 4495-VI) 19 жовтня 2023 року та 17 листопада 2023 року керівнику ТОВ «ОЛАРІОН» () ОСОБА_1 направлено листи щодо необхідності прибуття до митниці 26 жовтня 2023 року та 4 грудня 2023 року для надання пояснень за виявленими обставинами. На вказані дати керівник ТОВ «ОЛАРІОН» () не з`явилась та про причини неявки Координаційно-моніторингову митницю не проінформувала.

Таким чином, товари для інженерної сантехніки, митне оформлення яких здійснено за митною декларацією від 12 травня 2023 року № 23UA31U4, загальною вартістю 75576,52 Євро, що згідно з курсом НБУ станом на дату переміщення товарів через митний кордон України (12 травня 2023 року) становить - 3020891,75 грн., переміщено через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення їх митної вартості.

Відповідно до даних, що є у митного органу, на момент переміщення вказаних товарів через митний кордон України (12 травня 2023 року) ОСОБА_1 обіймала посаду директора ТОВ «ОЛАРІОН» ().

З облікової картки суб`єкта зовнішньої діяльності та АІС «Податковий блок» вбачається, що на момент оформлення товарів за ЕМД від 12 травня 2023 року № 23UA31U4 ОСОБА_1 перебувала на посаді директора ТОВ «ОЛАРІОН» ().

Таким чином, директор ТОВ «ОЛАРІОН» () ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на переміщення товарів загальною вартістю 3020891,75 грн., через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, таких, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення їх митної вартості.

Відповідно до інформації, наявної в реєстрі порушників митних правил бази даних ЄАІС Держмитслужби та АСМО «Інспектор», ОСОБА_1 протягом 2022-2023 років не притягувалась до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 483 або ст. 482 Митного кодексу України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 483 МК України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник Кравченко О.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнана винуватою у порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, та піддана адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил в розмірі 1510445 (один мільйон п`ятсот десять тисяч чотириста сорок п`ять) гривень 88 коп., без конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил, провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України закрити на підставі п. 1 ч 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що постанова є необґрунтованою внаслідок неповного з`ясування всіх обставин справи.

З посиланням на п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 3 червня 2005 року (із змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду України № 8 від 30 травня 2008 року), п. 3.4 Розділу ІІІ Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затверджених наказом міністерства фінансів № 1066 від 9 жовтня 2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 19 грудня 2012 року за № 2120/22432, п. 1 ч. 1 ст. 335 МК України, ст.ст. 10, 251, 280 КУпАП, ст.ст. 458, 489, 491 МК України, ст. 62 Конституції України, рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, судову практику Європейського Суду з прав людини, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обставини, які викладені у протоколі про порушення митних правил, захисник вимоги апеляційної скарги обґрунтовує наступним.

Так, як зазначає апелянт, з матеріалів справи вбачається, що переміщення товару через митний кордон України здійснено на підставі Книжки МДП від 10 травня 2023 року № АХ.85488082, міжнародної автомобільної накладної СМR від 10 травня 2023 року № 033731, інвойсу від 5 травня 2023 року № 8326. Факт здійснення Львівською митницею пропуску на митну територію України товарів на підставі означених документів засвідчено наявними на цих документах відтиску штампу «Під митним контролем № 054 Львівська митниця ДФС 12 травня 2023 року».

Відповідно до листа Львівської митниці від 11 березня 2024 року № 7.4-2/28-08-01/8.19/7342, «Пропуск на митну територію України «збірного вантажу», який переміщувався транспортним засобом реєстраційний номер НОМЕР_4 / НОМЕР_5 згідно МД № 23UA06U5, здійснено 12 травня 2023 року через пункт пропуску «Рава-Руська-Хребенне» митного поста «Рава-Руська». До митного контролю та оформлення водієм подані товаросупровідні документи: СМR № 033731, invoice від 5 травня 2023 року № 8326, книжна МДП від 12 травня 2023 року серії АХ № 85488082. Документи при перетині кордону до Львівської митниці подавав водій-перевізник - ОСОБА_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6).

Апелянт звертає увагу, що саме ці товаросупровідні документи подавались і до Львівської митниці для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів в митному режимі імпорт разом з митною декларацією типу «ІМ/40/ДЕ» від 12 травня 2023 року № 23UА3104 і зазначені факти свідчить про те, що Книжка МДП від 10 травня 2023 року № АХ.85488082,СМR від 10 травня 2023 року № 033731, інвойс від 5 травня 2023 року № 8326 на загальну суму 20521,86 Євро були складені до моменту переміщення товарів через митний кордон України, слідували разом із товаром і подавалися Львівській митниці під час переміщення через митний кордон України перевізником товару. Отже, як зазначає апелянт, документи, що подавались для митного оформлення переміщення товару на митну територію України в зоні діяльності Львівської митниці, зокрема: Книжка МДП від 10 травня 2023 року № АХ.85488082, СМК від 10 травня 2023 року № 033731, інвойс від 5 травня 2023 року № 8326 на загальну суму 20521,86 Євро, були складені при відправленні/відвантажені товарів; ТОВ «ОЛАРІОН» є покупцем товару, та жодних дій щодо складанні товаросупровідних, комерційних документів, пов`язаних із експортом з території Європейського Союзу, не вчиняло та не мало права/обов`язку вчиняти; ОСОБА_1 , як директор ТОВ «ОЛАРІОН», жодних дій щодо складення товаросупровідних, комерційних документів, пов`язаних із експортом товарів, не вчиняла та не мала права/обов`язків вчиняти.

Апелянт звертає увагу, що у протоколі про порушення митних правил № 0004/126000/24 лише процитовані норми Господарського кодексу України, разом з тим:

- не вказано, які саме вимоги законів та інших нормативно-правових актів України, а також міжнародних договорів України з питань митної справи не були виконані підприємством - імпортером товару;

- не вказано, якими правовими нормами або положеннями статуту саме на керівника підприємства покладено обов`язок виконання вимог, що не були виконані;

- не проаналізовано умови поставки, обставини пропуску товарів на митну територію України та не вказано, які саме обов`язки керівник підприємства мав виконати, але не виконав, або виконав у незаконний спосіб;

- не вказано, якими фактичними обставинами (доказами) підтверджено невиконання, або неналежне виконання ОСОБА_1 обов`язків, покладених на неї, як на керівника підприємства;

- не вказано, які саме дії ОСОБА_1 , як керівника підприємства призвели, на думку митниці, до переміщення товарів з приховуванням від митного контролю;

- не враховано, що за загальним правилом, передбаченим нормами чинного законодавства, керівник підприємства може делегувати виконання певних дій (шляхом видачі доручень/довіреностей) або призначати на посади інших осіб та визначає їх посадові обов`язки, до яких може входити виконання встановлених законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України з питань митної справи;

- не вказано, у який встановлений законодавством спосіб керівник підприємства покупця/отримувача має забезпечити достовірність та правдивість інформації, вказаній у товаросупровідних та комерційних документах безпосередньо продавцем/відправником товарів, а також має обов`язок встановлювати/перевіряти будь-які обставини, пов`язані із експортом товарів з території інших країн.

На переконання захисника, Координаційно-моніторинговою митницею не здобуто та не долучено до матеріалів справи про порушення митних правил жодного доказу на підтвердження вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на переміщення товарів з приховуванням від митного контролю, як і не вжито заходів встановлення та опитування перевізника товарів з питань отримання ним документів під час прийняття товарів до перевезення, а також подання ним митному органу на кордоні документів для ввезення товарів на митну територію України.

Апелянт зазначає, що висновки митного органу про більшу вартість товару базуються виключно на тому, що номер інвойсу в експортній митній декларації Італії, та імпортній митній декларації України є 8326. При цьому за цими митними деклараціями переміщувались зовсім різні товари як за назвами та кодами за УКТ ЗЕД, так і за вагою такого товару. Враховуючи зазначені розбіжності, як вказує апелянт, експортна митна декларація Італії не стосується товару, який було випущено у вільний обіг за ЕМД типу ІМ 40 ДЕ від 12 травня 2023 року № 23UА31U4. Окрім того, у відповіді митних органів Італії зазначено, що митні органи Італії не володіють інформацією щодо того, кому було заплачено за товари, суму фактично сплачену українською компанією (абзац 4 неофіційного перекладу відповіді митних органі Італії).

Апелянт вважає, що Координаційно-моніторинговою митницею не встановлено наявність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого частиною першою статті 483 Митного кодексу України, а викладені у протоколі висновки є припущенням митного органу, оскільки:

- інвойс від 5 травня 2023 року № 8326 на загальну суму 20521,86 Євро слідував разом з товаром та подавався Львівській митниці під час переміщення через митний кордон України перевізником товарів;

- відправлення товарів здійснювалось компанією «ІСМА 8.Р.А.» (20012 Сuggіоnо (МІ) - Vіа Gагаvаg1іа, 4 Іtаlу) саме на підставі інвойсу від 5 травня 2023 року № 8326, про що свідчать дані, зазначені у графі «5» СМR від 10 травня 2023 року № 033731;

- ТОВ «ОЛАРІОН» є покупцем товару та жодних дій щодо складення товаросупровідних, комерційних документів, пов`язаних із експортом товарів з території Європейського Союзу, не вчиняло та не мало права вчиняти;

- ОСОБА_1 (як керівник ТОВ «ОЛАРІОН») не складала, не підписувала і не подавала митному органу ані інвойс від 5 травня 2023 року № 8326 на загальну суму 20521,86 Євро, ані ТІR Саrnеt від 10 травня 2023 року № АХ.85488082, ані СМR від 10 травня 2023 року № 033731;

- інформація, наявна в матеріалах справи, повністю підтверджує, що під час перетину кордону до митного оформлення було подано Книжку МДП від 10 травня 2023року № АХ.85488082, СМR від 10 травня 2023 року № 033731, інвойс від 5 травня 2023 року № 8326 на загальну суму 20521,86 Євро, тобто ті самі документи, що і подавались до Львівської митниці;

- ані протокол про порушення митних правил № 0004/126000/24, ані матеріали справи про порушення митних правил не містять відомостей про те, що внаслідок невиконання, або неналежного виконання якого саме обов`язку, покладеного на ОСОБА_1 як керівника ТОВ «ОЛАРІОН», під час переміщення через митний кордон України були подані документи, які, на думку Координаційно-моніторингової митниці, є такими, що містять неправдиві відомості;

- протокол про порушення митних правил не містить жодних даних, а матеріали справи жодних доказів того, що ОСОБА_1 мала відношення до складення, передачі та подання при переміщенні документів, які Координаційно-моніторингова митниця вважає такими, що містять неправдиві відомості;

- саме ТОВ «ОЛАРІОН» підтвердило факт оплати за товар компанії «ІСМА S.Р.А.» (20012 Сиggіоnо (МІ) - Vіа Gагаvаg1іа, 4 Іtаlу) відповідною платіжною інструкцією;

- співставлення відомостей в митних деклараціях Європейського союзу та України свідчать, що там заявлено зовсім різні товари.

З огляду на викладене, на переконання апелянта, зазначені вище обставини беззаперечно свідчать про відсутність діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Окрім того, апелянт звертає увагу, що Книжка МДП від 10 травня 2023 року № АХ.85488082, СМR від 10 травня 2023 року № 033731, інвойс від 5 травня 2023 року № 8326 були складені до моменту переміщення товарів, слідували разом із товаром, а отже, ОСОБА_1 не могли бути відомі будь-які обставини щодо створення, підписання та видачі цих документів. Доказів протилежного матеріали справи про порушення митних правил не містять.

Саме компанія «ІСМА 8.Р.А.» (Італія), як вказує сторона захисту, передала пакет товаросупровідних документів, у тому числі інвойс від 5 травня 2023 року № 8326 перевізнику товару - ФОП ОСОБА_2 . При цьому, ОСОБА_1 не приймала участь у формуванні пакету товаросупровідних документів, внаслідок чого не знала та не могла знати про те, що інвойс від 5 травня 2023 року № 8326 може виявитися таким, що містить неправдиві відомості, як заявляє митний орган.

Апелянт також звертає увагу, що поставка товарів для інженерної сантехніки, на адресу ТОВ «ОЛАРІОН» здійснено на виконання умов Контракту від 7 квітня 2023 року № 07/04, укладеного з компанією «ІСМА 8.Р.А.» і відповідно до цього Контракту від 7 квітня 2023 року № 07/04, ТОВ «ОЛАРІОН» є покупцем товару, та жодних дій щодо складення товаросупровідних, комерційних документів, пов`язаних із експортом товарів, не вчиняло та не мало права вчиняти. Враховуючи положення Контракту від 7 квітня 2023 року № 07/04, інформацію, яка вказана в інвойсі від 5 травня 2023 року № 8326, товаросупровідні документи на товар складались при його відправленні/відвантаженні для здійснення експортної операції саме продавцем товару. З огляд на що, як зазначає апелянт, ОСОБА_1 як директор ТОВ «ОЛАРІОН» жодних дій щодо складення товаросупровідних, комерційних документів, пов`язаних із експортом товарів, не вчиняла та не мала права вчиняти, а отже їй не могли бути відомі обставини, пов`язані із оформленням цих документів.

Захисник також вказує, що з тексту протоколу про порушення митних правил та графи 44 ЕМД типу ІМ/40/ДЕ від 12 травня 2023 року № 23UА1U4 для здійснення митного оформлення товарів і випуску їх у вільний обіг Львівській митниці були надані наступні документи: митна декларація від 12 травня 2023 року № 23UА1U4; інвойс від 5 травня 2023 року № 8326; СМR від 10 травня 2023 року № 033731; Книжка МДП від 10 травня 2023 року № АХ.85488082; Контракт від 7 квітня 2023 року № 07/04; пакувальний аркуш Раскіng Lіst від 5 травня 2023 року № 8326; калькуляцію; прайслист. Митним органом при здійсненні митних процедур було проведено митний огляд товарів (невідповідностей не виявлено), перевірку вартості товару, підтверджено правильність визначення його митної вартості, витребовано оригінали документів, що підтверджують вартість товару, будь-яких рішень про коригування митної вартості товару Львівською митницею не приймалось.

Також, як зазначає апелянт, на підтвердження заявленої вартості товару в сумі 20521,86 Євро, ТОВ «ОЛАРІОН» надано і первинні бухгалтерські документи: видаткові накладні № 1 від 19 травня 2023 року (на суму 1000004,74 грн.), № 51 від 13 вересня 2023 року (на суму 426033,49 грн.), відповідно до яких, вартість товару підтверджується на рівні 20521,86 Євро. ТОВ «ОЛАРІОН» придбало товар за 20521,86 Євро, продано було 2 контрагентам на території України на загальну суму - 1426038,23 грн. (що становить в середньому 35650,90 євро по курсу 40 грн. за 1 євро). Дані фактичні матеріали справи, на переконання апелянта, підтверджують, що і митна декларація Італії, і інвойс, який надано разом з нею, не стосуються даної поставки товару.

Захисник вказує, що наведене вище є доказами того, що:

- Львівська митниця під час здійснення митного оформлення товару та випуску його у вільний обіг, провела перевірку митної вартості товару, у тому числі провела митний огляд товару з розкриттям пакувальних місць;

- митна декларація країни відправлення не є обов`язковим документом, який подається для підтвердження митної вартості товару, і може бути надана митному органу як додатковий документ у випадку його наявності у підприємства-імпортера;

- в діях ОСОБА_1 , як керівника ТОВ «ОЛАРІОН», відсутня вина у будь-якій формі, а отже відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України;

- первинні бухгалтерські документи, надані ТОВ «ОЛАРІОН», повністю спростовують доводи Координаційно-моніторингової митниці та підтверджують вартість товару на рівні 20521,86 Євро.

На переконання захисника, будь-які відомості та докази протилежного, а саме, що керівником ТОВ «ОЛАРІОН» ОСОБА_1 вчинялись дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом поданням документів, які містять неправдиві відомості, ані протокол про порушення митних правил, ані матеріали справи про порушення митних правил № 0004/126000/24, не містять.

Окрім того, апелянт звертає увагу, що у матеріалах справи про порушення митних правил містяться переклади документів, які здійснені посадовою особою митного органу, а саме, відповідь митних органів Італійської Республіки (лист № 552754/RU/АL) з додатками. Звертається увага на те, що долучена митницею до матеріалів справи відповідь митних органів Італійської Республіки, а також додатки до цієї відповіді, складені іноземною мовою та мають неофіційний переклад, в той час як за вимогами частини першої статті 492 Митного кодексу України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється державною мовою. Надання оцінки документам, які стали підставою складання відносно ОСОБА_1 протоколу про порушення митних правил, та які, як стверджує у протоколі Координаційно-моніторингова митниця, є доказами вчинення нею адміністративного правопорушення, можна лише за наявності належним чином оформленого перекладу з мови оригіналу на українську мову. Положеннями статті 503 Митного кодексу України чітко визначено, що перекладачем може бути особа, яка володіє мовою, знання якої необхідне для здійснення перекладу під час провадження у справі про порушення митних правил. Як перекладач може виступати посадова особа митного органу. Однак, як вказує апелянт, перекладу зазначених вище документів митницею не здійснено, до матеріалів справи про порушення митних правил не долучено. Разом з тим, документи, які були митним органом покладені в основу для здійснення перевірки, за результатами якої він дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, не містять належного перекладу із зазначенням відповідальної за такий переклад особи, а також документів, що підтверджують її рівень володіння мовою, знання якої необхідне. З огляду на викладене, як зазначає апелянт, наявна у матеріалах відповідь митних органів Італійської Республіки (лист № 552754/RU/АL) з додатками та неофіційні переклади цих документів є неналежними та недопустимими доказами у справі про порушення митних правил.

На переконання апелянта, з урахуванням вищевикладеного, провадження у справі про порушення митних правил № 0004/126000/24 щодо притягнення громадянки України ОСОБА_1 за вчинення порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

До початку апеляційного розгляду провадження 19 грудня 2024 року на електронну пошту Київського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Кравченка О.М. надійшли доповнення до раніше поданої апеляційної скарги на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2024 року.

У цих доповненнях, крім підстав оскарження постанови від 24 жовтня 2024 року, означених в апеляційній скарзі, сторона захисту оскаржує винесену постанову також в частині розміру накладеного адміністративного стягнення, оскільки за результатами ознайомлення з повним текстом постанови першої інстанції вважає, що накладення на директора ТОВ «ОЛАРІОН» ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді 100% штрафу вартості товару в розмірі 3020891,75 грн. та стягнення в дохід держави вартості товарів у тому ж розмірі порушує справедливий баланс між загальними правилами декларування та правом власності особи, суперечить положенням ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також не забезпечує справедливого балансу між вимогами публічних інтересів та захистом права власності особи і не узгоджуються з принципом верховенства права.

Адвокат Кравченко О.М. звертає увагу, що Рішенням від 5 липня 2023 року № 5-р(ІІ)/2023 Другого сенату Конституційного Суду України визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), абзац другий частини першої статті 483 Митного кодексу України, стосовно санкції в редакції: «має наслідком накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України (абзац другий)», внаслідок чого вказавВерховній Раді України привести нормативне регулювання, установлене абзацом другим частини першої статті 483 Митного кодексу України, що визнаний неконституційним, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.

Отже, як зазначає адвокат, санкція статті 483 Митного кодексу України, яка визнана неконституційною, передбачала як накладення 100% штрафу, так і конфіскацію цих товарів, одночасно, внаслідок відсутності у ній дискреції.

Визнаючи санкцію статті 483 Митного кодексу України неконституційною, у Рішенні від 5 липня 2023 року Конституційний Суд України посилався на рішення у справі «Краєва проти України»/Кгауеуа V. Uкгаіпе від 13 січня 2022 року (заява № 72858/13), яким Європейський суд зазначив, що:

- «накладення штрафу як таке становитиме втручання у право, гарантоване абзацомпершим статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки воно позбавляє особу, якої це стосується, певної частки майна, а саме суми, яку має бути сплачено» (§ 2);

- «щоб бути сумісним зі статтею 1 Першого протоколу, захід (втручання) має відповідати трьом умовам: він має бути правомірним, мати правомірну мету забезпечувати справедливий баланс між загальним інтересом суспільства й основоположними правами особи» (§ 24);

- «за частиною першою статті 483 Митного кодексу, згідно з якою заяви було визнано винною, штраф у розмірі, що дорівнює вартості товару, сам собою є надмірно великою сумою, та конфіскація товару були обов`язковими заходами без жодних винятків. Брак будь-якої дискрецїї у цьому випадку не дав українським судам можливості оцінити осібну ситуацію, унаслідок чого втрачається сенс будь-якого оцінювання. Суд уже зазначав, що подібна жорстка система не здатна забезпечити потрібний справедливий баланс вимогами загального інтересу та захистом права власності особи» (§ 31).

На виконання Рішення від 5 липня 2023 року Конституційного Суду України, Законом України від 21 листопада 2023 року № 3475-ІХ «Про внесення змін до Митного кодексу України та інших законів України щодо врегулювання окремих питань розпорядження іноземними товарами, транспортними засобами комерційного призначення, що перебувають на митній території України під митним контролем, а також таким що незаконно ввезені на митну територію України» до абзацу другого частини 1 статті 483 Митного кодексу України, яка набула чинності з 5 січня 2024 року та підлягає застосуванню у справі № 761/9015/24, внесені зміни в наступній редакції: «тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі від 50 до 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, або з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, а також товарів, транспортних засобів спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю».

Отже, сторона захисту зазначає, що погоджується з висновком першої інстанції у тому, що накладення штрафу з одночасною конфіскацією товарів, як в попередній редакції, так і в чинній редакції статті 483 Митного кодексу України, залишається обов`язковим, проте заперечує щодо накладення одночасно 100% штрафу та 100% вартості товару, що є надмірно великою сумою, яка не забезпечує справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та правами особи, з урахуванням того, що чинною редакцією передбачена дискреція, зокрема, від 50 до 100 відсотків вартості товарів з конфіскацією товарів або виключно конфіскація товарів, без накладення штрафу.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про день, час та місце апеляційного розгляду, до суду не з`явилась, будь-яких заяв та клопотань не подавала.

19 грудня 2024 року на електронну пошту Київського апеляційного суду від адвоката Кравченка О.М. надійшло клопотання про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами з урахуванням доповнень від 19 грудня 2024 року до апеляційної скарги.

Зважаючи на позицію представника Координаційно-моніторингової митниці ДМС України, апеляційний суд доходить висновку про проведення апеляційного розгляду за відсутності ОСОБА_1 та її представника - адвоката Кравченка О.М.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника Координаційно-моніторингової митниці ДМС України Ясінської Я.Я., дослідивши наявні у справі докази, слід дійти такого висновку.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 280 КУпАП одним з завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Статтею 489 МК України встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, які мають значення для справи, та наявним у справі доказам суд повинен дати належну оцінку.

Відповідно до ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:

1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;

2) поясненнями свідків;

3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;

4) висновком експерта;

5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Згідно з ч. 1 ст. 483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

За змістом вказаної норми переміщення предметів із приховуванням від митного контролю може здійснюватися, в тому числі, шляхом подання до митного органу України, як підстави для їх переміщення, документів, що містять неправдиві дані.

Документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо, не відповідають дійсності.

Підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон, зокрема, митна декларація, контракт, коносамент, товарно-супровідні документи, інвойс, дозвіл відповідних державних органів тощо.

Приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, місцевий суд послався як на докази її винуватості на дані, що містяться у копіях: міжнародних транспортних документів, декларацій, інвойсу, відповіді митних органів та безпосередньо протокол про порушення митних правил № 0004/126000/24 від 10 січня 2024 року.

З огляду на докази, додані до протоколу про порушення митних правил, суд першої інстанції вважав, що митним органом представлені до суду належні та допустимі докази з приводу як щодо фактичного товаровідправника, так і фактичної вартості товару, яка була переміщена на митну території України і зазначені докази отримані від компетентних органів інших країн за відповідною процедурою, а доводи захисника про зворотнє визнав безпідставними.

За результатами судового розгляду суд дійшов висновку, що директором ТОВ «ОЛАРІОН» ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на переміщення товарів загальною вартістю 3020891,75 грн. через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, таких, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення їх митної вартості, тобто вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 483 МК України.

З даним висновком погоджується й суд апеляційної інстанції.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що 7 квітня 2023 року між ІСМА spa (Продавець) та ТОВ «ОЛАРІОН» (Покупець) укладений Контракт № 07/04, за змістом якого Продавець продає, а Покупець купляє Товар згідно інвойсам до Контракту на кожну поставку. Вид, кількість, ціна, вартість Товару, узгоджується між Продавцем і Покупцем фіксується в інвойсах до Контракту. Загальна сума Контракту складається з загальної суми інвойсів і Сторони попередньо вказають, що загальна сума становить 4 млн. Євро. Ціна за кожну позицію Товару, яка відображена в рахунку-фактурі Продавця, включає сировину, пакувальні матеріали, усі відповідні податки, мита та інші експортні збори, які підлягають сплати відповідно до законодавства країни Продавця. Загальна вартість кожного окремого відправлення («Вартість відвантаження) вказується в рахунках Продавця. На кожну партію Товару Продавець зобов`язується надати інвойс та товаротранспортну накладну. За дорученням Продавця безпосереднім відправником Товару може бути інша фірма. Відправник Товару та конкретні умови вказуються в інвойсах. Оплата здійснюється у міжнародній валюті (у ЄВРО, у валюті країни відправника товару) на банківський рахунок Продавця банківським переказом передоплатою в такому розмірі: 30% разом з підписаним підтвердженням замовлення, 30% перед завантаженням, 40% через 30 днів з дати завантаження (ас. 33-36 т.1).

До митного органу надані попередня митна декларація одержувача ТОВ «ОЛАРІОН» () від 10 травня 2023 року № 23UA06U5, інвойс від 5 травня 2023 року № 8326, згідно якого вартість товарів складає 20521,86 Євро, книжка МДП.

У подальшому, разом з митною декларацією № 23UA31U4 до митниці надані:

- інвойс від 5 травня 2023 року № 8326,

- контракт від 7 квітня 2023 року № 07/04, укладений між компанією «ICMA S.P.A.» (Італія) та ТОВ «ОЛАРІОН» (),

- міжнародна автомобільна накладна СMR від 10 травня 2023 року № 033731,

- Книжка МДП від 10 травня 2023 року № AX.85488082 та інші документи, зазначені в графі 44 вказаної митної декларації (ас. 14-27 т.1).

Згідно з даними митних декларацій, копій інвойсу № 8326 від 5 травня 2023 року, Вартості однієї одиниці товару, пакувального листа на виконання умов Контракту ІСМА spa на адресу ТОВ «ОЛАРІОН» відправлено товар, який зафіксований у 74 позиціях вагою Нетто - 7932,960 кг, брутто - 8596 кг, вартістю 20521,86 Євро (ас. 37-57 т. 1).

Відповідно до даних, зафіксованих в Акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 12 травня 2023 року, проведено митний огляд з повним вивантаженням та розкриттям пакувальних місць з урахуванням п. 2 ст. 338 МК України, з фіксацією в акті даних про товар та виробника (ас. 28-29 т.1).

Водночас, у зв`язку з тим, що ТОВ «ОЛАРІОН» надало документи по різним поставкам з цією компанію, в яких підпис керівника італійської компанії-контрагента викликав сумнів у достовірності, митний орган звернувся з відповідним запитом до митної служби Італійської Республіки з зазначенням ряду товарів та номерів інвойсу, по яких здійснювалась поставка такого товару (ас. 61-65 т.1).

Митною службою Італійської Республіки надані копії інвойсів, у т.ч № 8326 від 5 травня 2023 року, відповідно до даних якого вартість товару по вказаному інвойсу складає 75576,52 Євро (ас. 66-78 т.1).

Окрім того, Державною митною службою Італійської Республіки повідомлено, що в результаті проведених перевірок встановлено, що надіслані рахунки не відповідають в умовах вартості тим, що видані італійською компанією ІСМА SPA. До вказаного листа додані відповідні документи, згідно з даними яких ІСМА SPA на адресу ТОВ «ОЛАРІОН» направлено товар - 74 позиції -вартість яких 75576,52 Євро. Окрім того, у копії комерційного рахунку зазначені щодо порядку оплати: передоплата - 60%, 40% 30 днів з дня відправки, що відповідає умовам Контракту (ас. 132-142 т.1).

Також на запит митної служби України (ас. 79-80 т.1) митна служба Польщі надала транзитні ноти, які супроводжували транзити по книжках МДП. Раніше товари були оформлені в італійських митних органах (ас. 82-86 т.1).

При цьому, як встановлено з досліджених копій документів, кількість вантажних місць - 27, вага товару є однаковими як у документах, наданих митними органами Італії та Польщі, так і під час проведення митного огляду вказаного товару на території України.

Доводи сторони захисту про те, що вартість товару, яка зазначена у поданих ТОВ «ОЛАРІОН» документах, підтверджується платіжною Інструкцією № 9 від 16 червня 2023 року на суму 20521,86 Євро (ас. 192а т.1), не може бути прийнята до уваги, з урахуванням вимог щодо оплати товару, які зафіксовані у Контракті, а саме, що оплата здійснюється у міжнародній валюті (у ЄВРО, у валюті країни відправника товару) на банківський рахунок Продавця банківським переказом передоплатою в розмірі: 30% разом з підписаним підтвердженням замовлення, 30% перед завантаженням, 40% через 30 днів з дати завантаження.

Будь-яких даних про те, що на виконання умов вказаного Контракту ТОВ «ОЛАРІОН» інших платежів не здійснювала, стороною захисту не надано.

При цьому апеляційним судом враховано, що згідно з п. 3.1.2. наказу Державної митної служби «Про затвердження інструкції з діловодства в митній службі України» № 17 від 28 грудня 2002 року (із змінами та доповненнями) кореспонденція, що надходить до митних органів України іноземними мовами, передається для перекладу або анотації за реєстром:

- у Держмитслужбі - до Управління міжнародного митного співробітництва;

- у митних органах - працівникам, визначеним керівником митного органу, які володіють відповідними мовами й отримують надбавку до посадового окладу за їх використання в роботі.

Не пізніше ніж через 3 доби ці документи разом з перекладом (анотацією) повертаються до діловодної служби для реєстрації та подальшого опрацювання.

Якщо переклад не може бути здійснений працівниками митного органу, то для цього на договірних засадах залучаються компетентні фахівці, яким передається ксерокопія документа.

Наведені положення кореспондуються з положеннями ст. 503 МК України, частиною 3 якої передбачено, що як перекладач може виступати посадова особа митного органу.

Вказані вимоги закону та нормативного акту спростовують доводи сторони захисту про відсутність належного перекладу наявних у матеріалах справи документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Так, відповідно до п. 8 частини 1 ст. 4 МК України, декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування. Обов`язки, права та відповідальність декларанта визначені статтею 266 МК України, зокрема: здійснити декларування товарів відповідно до встановленого порядку та надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.

Згідно ч. 1 ст. 265 МК України декларантами мають право виступати: при переміщенні товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України або при зміні митного режиму щодо товарів на підставі зовнішньоекономічного договору, укладеного резидентом, - резидент, яким або від імені якого укладено цей договір.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Посадова особа підприємства - керівник та інші працівники підприємства (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за виконання вимог, встановлених законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України з питань митної справи.

Частинами 6 та 8 статті 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за явленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо). З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно з наявними даними директором ТОВ «ОЛАРІОН» () та засновником станом на час досліджуємих подій є ОСОБА_1 (ас. 93-95 т. 1), яка виступала і декларантом, який надав митному органу документи, в яких вартість задекларованого товару була меншою, ніж (ас. 14, 21 т. 1).

Таким чином, досліджені у процесі судового розгляду докази у своїй сукупності свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченогоч.1 ст.483 МК України, оскільки остання вчинила дії, спрямовані на переміщення товарів загальною вартістю 3020891,75 грн., через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення їх митної вартості, і в цій частині доводи сторони захисту на спростування встановлених обставин є непереконливими.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд констатує, що доводи скаржника не спростовують наявні в матеріалах справи докази та встановлені обставини, а тому висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є законим та обґрунтованим.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги в частині пом`якшення стягнення, яке накладено на ОСОБА_1 , то апеляційний суд доходить такого висновку.

Так, санкція ч.1ст. 483 МК України передбачає стягнення у виді штрафу в розмірі від 50 до 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, або з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю.

Так, місцевий суд, з урахуванням встановлених обставин дійшов висновку, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, з застосуванням санкцій, визначених даною нормою закону, а саме штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, у розмірі 3020891,75 грн. на користь держави, а також у зв`язку з неможливістю конфіскувати товар через випуск його у вільний обіг - стягненням вартості товарів у розмірі 3020891,75 грн.

При цьому суд вказав, що не надано доказів, щоб спростовували обставини, зазначені у протоколі про порушення митних правил.

Щодо застосування до ОСОБА_1 додаткового стягнення у виді конфіскації товару (в даному випадку стягнення вартості майна у зв`язку з випуском його у вільний обіг), то суд вказав, що як на момент порушення митних правил, так і на момент розгляду справи судом першої інстанції, нормами ч. 1 ст. 483 МК України передбачено накладення основного стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, так і додаткове стягнення - конфіскація цих товарів.

У подальшому, рішенням Конституційного Суду України від 5 липня 2023 року абзац другий частини першої статті 483 МК України визнано таким, що не відповідає Конституції України.

Цим же рішенням ухвалено, що абзац другий частини першої статті 483 МК України, який визнаний неконституційним, утрачає чинність через шість місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Одночасно з цим, вказаним рішенням Суду ухвалено про необхідність Верховній Раді України привести нормативне регулювання, установлене абзацом другим частини першої статті 483 МК України, що визнаний неконституційним, у відповідність з Конституцією України та цим Рішенням.

У подальшому, 21 листопада 2023 року, тобто до набрання чинності рішення Конституційного Суду України, Законом України № 3475-IX, абзац другий частини першої статті 483 МК України викладено у наступній редакції: «тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі від 50 до 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, або з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю».

З посиланням на постанову Київського апеляційного суду від 24 червня 2024 року у справі № 761/13069/23, місцевий суд в оскаржуваній постанові вказав про те, що додаткове стягнення у виді конфіскації товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, або з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, було і є обов`язковим, а не альтернативним, а також дійшов висновку, що підстав для пом`якшення застосованого до ОСОБА_1 основного стягнення (з врахуванням вимог Закону України від 21 листопада 2023 року) у виді штрафу також не вбачається.

Однак, апеляційний суд не погоджується з таким рішенням суду першої інстанції у цій частині.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Проте, судом першої інстанції при вирішенні питання призначення виду стягнення за порушення митних правил наведені вимоги закону дотримано не у повному обсязі, оскільки не враховано належним чином характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , яка згідно з наявними у матеріалах даними не притягувалась до відповідальності, працює, ступінь її вини, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.

Частиною 3 статті 3 Митного кодексу України передбачено, що норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом, як правопорушення.

На момент вчинення правопорушення санкція статті 483 МК України передбачала накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

У той же час апеляційний суд приймає до уваги, що на момент прийняття рішення санкція ч. 1 ст. 483 МК України передбачає основне та додаткове покарання:

- основне

- у виді штрафу в розмірі від 50 до 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил ,

та додаткове:

- у виді конфіскації товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю,

- або конфіскація товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 461 МК України, якою передбачений порядок виконання постави суду (судді) про конфіскацію, уразі неможливості конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, з осіб, які вчинили порушення митних правил, державним виконавцем за рішенням суду в установленому законом порядку може стягуватися вартість цих товарів, транспортних засобів, тобто, питання стягнення вартості товарів та транспортних засобів у разі неможливості їхньої конфіскації вирішується на стадії виконання постанови, а не судом (суддею), який розглядає протокол про порушення митних правил.

Санкцією ж ч. 1 ст. 483 МК України не передбачено у разі неможливості конфіскації товарів стягнення з особи вартості вказаного майна, як грошову компенсацію за конфіскацію товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що свідчить про накладення судом першої інстанції стягнення, не передбаченого цим Кодексом, а, відтак, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 531 МК України підставою для зміни постанови місцевого суду.

Окрім того, апеляційний суд враховує практику ЄСПЛ щодо співмірності покарання, застосованого до особи, що передбачає обов`язкове застосування штрафу та конфіскація товару, як санкції за порушення митних правил, встановлених ст. 483 Митного кодексу («Краєва проти України» (заява №72858/13)).

Так, ЄСПЛ у вказаній справі зазначив, що питання, яке має вирішити Суд, полягає у тому, чи існувала розумна пропорційність між засобами, застосованими органами державної влади для досягнення вказаної законної мети, та захистом права заявниці на мирне володіння своїм майном. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на заявницю буде покладено індивідуальний і надмірний тягар (див., загалом, рішення у справах «Депай проти Франції» [ВП] (Depalle v. France) [GC], заява № 34044/02, пункт 83, ЄСПЛ 2010, та «Пердіган проти Португалії» [ВП] (Perdigao v. Portugal) [GC], заява № 24768/06, пункт 67, від 16 листопада 2010 року).

Суд не переконаний аргументом Уряду, що оцінка пропорційності була включена до постанови апеляційного суду. Цей суд лише в загальних формулюваннях послався на «характер вчиненого правопорушення та спосіб його вчинення», «дані про особу [заявниці]» та «майновий стан», не зазначивши додаткових відомостей. Текст постанови не містив жодної оцінки відповідних обставин, у тому числі ставлення та поведінки заявниці, зв`язку між її поведінкою та правопорушенням або оцінки її майнового стану. Отже, Суд вважає, що межі проведеного національними судами розгляду справи були занадто вузьким, щоб відповідати вимозі встановлення «справедливого балансу», притаманній другому абзацу статті 1 Першого протоколу до Конвенції (див., для порівняння, рішення у справі «Садоха проти України» (Sadocha v. Ukraine), заява № 77508/11, пункт 33, від 11 липня 2019 року).

Крім того, відповідно до частини першої статті 483 Митного кодексу України, згідно з якою заявницю було визнано винною, штраф у розмірі, який дорівнює вартості товару, що сама собою була дуже високою, та конфіскація товару були обов`язковими заходами без винятків. Відсутність свободи розсуду в українських судів щодо стягнень виключала оцінку індивідуальної ситуації, роблячи будь-яку таку оцінку марною. Суд вже зазначив, що така жорстка система сама собою не здатна забезпечити необхідний справедливий баланс між суспільними інтересами і правом особи на мирне володіння своїм майном (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Гирлян проти Росії» (Gyrlyan v. Russia), заява № 35943/15, пункт 31, від 09 жовтня 2018 року, в якому національне законодавство виключало розгляд судами більш м`якого стягнення, ніж штраф, еквівалентний щонайменше незадекларованій сумі, або конфіскація незадекларованої готівки). Суд не вбачає підстав для іншого висновку у цій справі.

Наведених міркувань достатньо для висновку Суду, що за обставин цієї справи накладене на заявницю стягнення, зокрема, розмір штрафу, який її зобов`язали сплатити згідно з постановою апеляційного суду у результаті застосування частини першої статті 483 Митного кодексу України, становило непропорційне втручання у її майнові права всупереч вимогам статті 1 Першого протоколу до Конвенції (пп. 29-31, 33 Рішення).

Означену позицію висловив і Конституційний Суд України у рішенні від 5 липня 2023 року № 5-р(II)/2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 465 МК України конфіскація як адміністративне стягнення за порушення митних правил полягає у примусовому вилученні товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, і безоплатній передачі їх у власність держави.

Проте у даному випадку конфіскація товарів, безпосередніх предметів вчинення адміністративного правопорушення, не може бути застосована, оскільки відсутня інформація щодо збереження таких товарів на момент розгляду справи, а, окрім того, як встановлено під час апеляційного розгляду, товари, які є предметом даного розгляду, випущені у вільний обіг, а тому, на думку апеляційного суду, саме накладення штрафу забезпечить той справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, який з урахуванням практики ЄСПЛ буде достатнім заходом впливу за вчинене порушення.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідно до ст. 294 КУпАП аапеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги та, у разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті…, воно не може бути посилено, зважаючи на обставини справи, доводи та вимоги зміненої апеляційної скарги, характеру вчиненого порушення, особи порушника, способу вчинення правопорушення, мету призначення стягнення та співрозмірність можливого стягнення вчиненому правопорушенню,апеляційний суд доходить висновку, що ОСОБА_1 слід пом`якшити стягнення у виді штрафу в розмірі до 50 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, без конфіскації товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, апеляційна скарга з доповненнями адвоката Кравченка О.М. в інтересах ОСОБА_1 підлягає до задоволення частково, а постанова місцевого суду - зміні в частині накладеного стягнення.

Керуючись ст. 530, 531 МК України, ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника Кравченко Олександра Михайловича в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України змінити в частині накладеного стягнення: пом`якшити стягнення у виді штрафу в розмірі до 50 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме, 1 510 445,88 грн., без конфіскації товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва