ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2024 Справа №607/20622/24 Провадження №3/607/8655/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Царук І.М., розглянувши матеріали справ, які надійшли з Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, який раніше притягався до адміністративної відповідальності постановами Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.04.2024 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, від 23.07.2024 та 31.07.2024 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

29.08.2024 близько 18 год. 10 хв. ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення порушень, передбачених частиною першою ст. 173-2 КУпАП, перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: висловлював словесні образи на її адресу та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим порушив вимоги п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення порушень, передбачених частиною першою ст. 173-2 КУпАП, та стосовно якої винесений терміновий заборонний припис серії АА №333808 від 25.08.2024, згідно з яким він повинен залишити місце спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_2 , не повідомив уповноважений підрозділ органу Національної поліції України Тернопільський РУП ГУНП в Тернопільській області про місце свого тимчасового перебування на час дії термінового заборонного припису, чим порушив п. 8 ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи, що по даним матеріалам про адміністративні правопорушення притягується до адміністративної відповідальності одна і та ж особа, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи по суті, провадження у справах про адміністративні правопорушення №607/20622/24 (провадження №3/607/8655/2024) та №607/20623/24 (провадження №3/607/8656/2024) щодо ОСОБА_1 підлягають об`єднанню в одне провадження.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справ, що стверджується даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАД №279617 та серії ВАД №280124 від 13.09.2024, примірники яких були вручені ОСОБА_1 , останній, не повідомивши причин своєї неявки, в судове засідання не з`явився, із заявою про відкладення розгляду справ не звертався.

Також, на офіційному сайті суду в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення справ щодо ОСОБА_1 до розгляду, до моменту розгляду справи були зазначені дата, час та місце їх слухання.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Зі змісту протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАД №279617 та серії ВАД №280124 від 13.09.2024 вбачається, що ОСОБА_1 знав, що справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 173-2 КУпАП щодо нього розглядатимуться Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 25.09.2024.

Отже, з урахуванням того, що ОСОБА_1 достеменно знаючи про дату, час та місце розгляду даної справи щодо нього, не повідомивши причин неявки, в судове засідання не з`явився, клопотань по відкладення розгляду справи не надав, беручи до уваги принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних матеріалів.

При вирішенні питання про розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд також враховує положення ст. 268 КУпАП, згідно з якими адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким є обов`язковою присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстава для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч. 2 ст. 173-2 КУпАП відповідальність особи наступає у випадку вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з вказаних вище порушень.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 р. І Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з приписами п. 14 ч. 1 ст. 1 р. 1 зазначеного Закону, психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 24 вказаного Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення (ч. 1 ст. 25 даного Закону).

Згідно з ч. 8 ст. 25 цього Закону кривдник, стосовно якого винесено терміновий заборонний припис, згідно з яким він повинен залишити місце спільного проживання (перебування) з постраждалою особою, зобов`язаний повідомити про місце свого тимчасового перебування уповноважений підрозділ органів Національної поліції України за місцем вчинення домашнього насильства.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП доведена матеріалами справи, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться у: протоколах про адміністративні правопорушення серії ВАД №279617 та серії ВАД №280124 від 13.09.2024, складених у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, де викладені обставини вчинення адміністративних правопорушень, які ставляться у провину ОСОБА_1 ; електронному рапорті інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Ліхачевського І.Т. від 29.08.2024, згідно з яким 29.08.2024 о 18 год. 42 хв. надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що її син ОСОБА_1 за місцем спільного проживання вчиняє з нею конфлікт. Прибувши на місце події працівниками поліції було виявлено заявницю ОСОБА_2 , яка повідомила, що її син ОСОБА_1 за місцем спільного проживання вчинив щодо неї домашнє насильство психологічного характеру; протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 29.08.2024, у якому зафіксовано усні заяву ОСОБА_2 про те, що 29.08.2024 близько 18 год. 10 хв. її син ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме: висловлював словесні образи та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю; письмових поясненнях ОСОБА_2 від 29.08.2024, зміст яких є аналогічним змісту протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 29.08.2024; копії форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 29.08.2024; копії термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №333808 від 25.08.2024, зі змісту якого вбачається, що у зв`язку із вчиненням ОСОБА_1 25.08.2024 домашнього насильства щодо його матері ОСОБА_2 , працівником поліції вжито заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника, а саме: зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи та заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, а також в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, на строк 10 діб (з 16 год. 20 хв. 25.08.2024 до 16 год. 20 хв. 04.09.2024); електронному рапорті старшого інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Кульпи С.Г. від 14.09.2024, згідно з яким 13.09.2024 о 17 год. 48 хв. надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_1 , будучи особою, стосовно якої винесений терміновий заборонний припис серії АА №333808 від 25.08.2024, не повідомив про своє місце перебування на час дії вказаного припису; письмових поясненнях ОСОБА_1 від 13.09.2024, згідно з якими він не повідомив Тернопільський РУП ГУНП в Тернопільській області про місце свого тимчасового перебування на час дії винесеного щодо нього термінового заборонного припису серії АА №333808 від 25.08.2024, оскільки загубив вказаний припис та забув про те, що мав повідомити працівникам поліції зазначену інформацію; копії журналу реєстрації повідомлень про місце тимчасового перебування кривдника, якому винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області №43; запиті начальника Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Осадці С. від 27.08.2024 №13440; копії повідомлення начальника УОАЗОР ГУНП в Тернопільській області Бойка В. про те, що в період з 16 год. 20 хв. 25.08.2024 по 16 год. 20 хв. 04.09.2024 повідомлення про місце перебування на час дії термінового заборонного припису від ОСОБА_1 не надходило; копії постанови судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.04.2024 у справі №607/8063/24, яка набрала законної сили 13.05.2024, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу; копіях постанов Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.07.2024 у справі №607/13763//24 та від 31.07.2024 у справі №607/16183/24, які набрали законної сили 02.09.2024, згідно з якими ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому судом приймаються до уваги. На думку суду, такі докази підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді даної справи.

Таким чином, оцінюючи досліджені у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої та неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування на час дії термінового заборонного припису, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення порушень, передбачених частиною першою ст. 173-2 КУпАП.

При прийнятті рішення, суд також враховує й те, що ОСОБА_1 не скористався своїм правом взяти участь в судовому засіданні та надати суду пояснення та/або заперечення щодо викладених у складених відносно нього протоколах обставин.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 згідно зі ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Термін притягнення до адміністративної відповідальності не закінчився.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, суддею не встановлено.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Отже, враховуючи характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень, що посягають на громадський порядок та громадську безпеку, дані про його особу, ступінь вини, а також доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративних правопорушень, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосувати щодо нього, у відповідності з вимогами ст. 36 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки санкції за вчинені правопорушення є рівнозначними.

При цьому для застосування інших видів адміністративних стягнень, передбачених санкцією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме у виді громадських робіт або адміністративного арешту, які є більш суворими у порівнянні з адміністративним стягненням у виді штрафу, у вказаному випадку достатніх підстав не убачається.

За таких обставин, застосування такого заходу як штраф, на думку суду, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, згідно з якими судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), що у відповідності до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» становить 605,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 33-36, 40-1, 245, 280, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення №607/20622/24 (провадження №3/607/8655/2024) та №607/20623/24 (провадження №3/607/8656/2024) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, об`єднаній справі присвоїти №607/20622/24.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративних правопорушень із ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню подвійний штраф в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

СуддяІ. М. Царук