КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 366/2580/24
провадження № 33/824/5227/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024року м. Київ

Київський апеляційний суд

в складі судді Кирилюк Г. М.,

при секретарі Усковій Я. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Іванківського районного суду Київської області від 01 жовтня 2024 року у складі судді Корчкова А. А., в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Постановою Іванківського районного суду Київської області від 01 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,50 грн.

10.10.2024 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Іванківського районного суду Київської області від 01 жовтня 2024 року скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що постанова винесена передчасно, без з`ясування всіх обставин справи та всупереч вимогам ст. 245 КУпАП. На його думку, суд не вчинив дій спрямованих на встановлення фактичних обставин справи, не дослідив в повному обсязі докази, фактично не надав оцінку його поясненням.

Зазначив, що докази його керування транспортним засобом відсутні.

Додані відеофайли з записами з нагрудної камери працівників поліції містять перерви.

Відеофайл 2024_ 0822_ 205854_0000000_000000_1720 не містить доказів його керування автомобілем, так як відео починається з моменту, коли автомобіль не рухається, а безпосереднє спілкування працівника поліції відбувається вже біля його автомобіля. Тому у нього є сумніви, що дане відео було відзнято в той самий день. Наданий суду відеозапис не містить фактичних даних про зупинку його автомобіля. Такі відеофайли є неповними, уривистими, не відображають фактичних обставин справи, а тому є неналежними та недопустимими.

Відеозапис не відображає підстави зупинки транспортного засобу, вичерпний перелік яких передбачено ст. 35 Закону України "Про національну поліцію".

Ознак алкогольного сп`яніння він не мав. Працівником поліції не зазначено йому жодних ознак алкогольного сп`яніння, які б були підставою для проведення огляду, таких ознак немає і на долученому відеозаписі. Манера спілкування особи не означає, що людина вживала алкоголь.

Зазначає, що його фактично було спровоковано на відмову від проходження вказаної процедури, оскільки у працівника поліції могли бути особисті мотиви на фальсифікацію проходження процедури освідування.

Працівниками поліції було запропоновано пройти освідування на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі. Відеофайл 2024_ 0822_ 205854_0000000_000000_1721 час 00:07:57 містить інформацію про те, що він не відмовлявся від процедури освідування, але в подальшому працівником поліції його фактично було спровоковано на відмову від проходження вказаної процедури, так як у даного працівника поліції, за результатами їх словесної перепалки, вже могли бути особисті мотиви фальсифікації проходження процедури освідування.

В протоколі про адміністративне правопорушення суть порушення сформульована незрозуміло, не вказано, від якого саме огляду він відмовився та не зазначено який порядок проведення огляду йому було запропоновано.

За протоколом про адміністративне правопорушення йому інкримінується керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням п. 2.9А ПДР України.

В судовому засіданні не було допитано працівників поліції та свідків оскільки відеозйомка містить переривання, а тому є неналежним доказом.

Працівниками поліції йому не були роз`яснені його права, не запропоновано скористатись правничою допомогою, не роз`яснено, що він мав право заявляти клопотання та надавати пояснення. Тобто фактично його було позбавлено права на захист, що є неприпустимим.

В протоколі відсутній запис про те, що автомобіль був затриманий, заблокований чи направлений на спеціальний майданчик, а також про те, що водій був відсторонений від керування.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надіслав до суду клопотання з проханням провести розгляд справи в його відсутність, так як він перебуває н а лікуванні після оперативного втручання та на дату проведення засідання участі у розгляді справи брати не може. Аргументи, викладені у апеляційній скарзі, підтримує у повному обсязі та просить задовольнити його апеляційну скаргу.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 68 Конституції України Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення і відомості, які відображені в ньому є лише одним із доказів, на підставі яких суд, в ході розгляду справи, встановлює наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення. При цьому, джерела доказів, перелік яких вказаний в ст. 251 КУпАП, дає можливість суду оцінити кожен з доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №285683, 22 серпня 2024 року о 20 год. 59 хв. в м. Чорнобиль по вул. Радянській, біля будинку № 71 на БП «Чорнобиль» водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Caddy р/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода. Від огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та в Іванківський ЦРЛ відмовився згідно чинного законодавства, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До матеріалів справи долучено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції на блокпосту. При цьому працівником поліції було зазначено, що проїзд по зустрічній смузі руху та невиразна мова водія дає підстави для висновку, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 не заперечував, що вживав пиво та перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, так і в медичному закладі останній відмовився.

Суд першої інстанції за результатами досліджень матеріалів справи, дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними у справі доказами.

При цьому судом було відхилення твердження ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а намагався пояснити працівникам поліції, що він має право ознайомитися з документами на алкотестер Драгер, оскільки зазначене спростовується, відеозаписами, які долучені на оптичному диску до матеріалів справи, зокрема, на відеозаписі 2024_082_211217_0000000_000000_0162 чітко двічі зафіксована відмова ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер або в Іванківській ЦРЛ, проте з вимогою до поліцейських надати йому документи, які підтверджують чинність повірки спеціального технічного засобу Драгер, він не звертався.

Судом також відхилено твердження ОСОБА_1 з приводу відсутності свідків, з огляду на те, що до матеріалів справи долучено відеозаписи, які зроблені технічним засобом, а саме нагрудною камерою поліцейського, тому, залучення двох свідків у даному випадку не є обов`язковим заходом.

Судом відхилено твердження ОСОБА_1 з приводу того, що у нього не вилучалось посвідчення водія та він не був відсторонений від керування автомобілем, оскільки зазначене спростовується відеозаписами, долученими до матеріалів справи, зокрема на яких зафіксована відмова вказаної особи передати своє посвідчення водія поліцейським. Крім того, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, працівниками поліції були викликані уповноважені особи ВІБДР, одному з яких було і передано автомобіль марки Volkswagen Caddy, р/н НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , про що свідчить відмітка в протоколі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи та зібраним по справі доказам.

З приєднаного до матеріалів справи відеозапису з відеокамери поліцейського вбачається, що під час спілкування з ОСОБА_1 працівником поліції були виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, що стало підставою для пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння.

Вказаний відеозапис містить фактичні дані про рух транспортного засобу та його зупинку працівниками поліції під час керування ним ОСОБА_1 , про підставу зупинки, з огляду на порушення водієм ПДР, а також про відмову вказаної особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому він є належним та допустимим доказом по справі.

Відповідно до наданого відеозапису, зафіксована на ньому інформація є достатньою та підтверджує обставини, що мають значення для справи, та які не визнаються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суть адміністративного правопорушення, викладена в протоколі, відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є однозначно викладеною та не допускає різного тлумачення.

Наявність або відсутність доказів про те, що працівниками поліції було відсторонено особу від керування транспортним засобом не є обставиною, що звільняє водія від адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення прав ОСОБА_1 на захист апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Отже, право особи на користування юридичної допомогою адвоката передбачено при розгляді справи.

При цьому, ні дана норма, ні положення ст. 266 КУпП не передбачають обов`язку працівника поліції роз`яснювати особі при здійсненні огляду на стан сп`яніння про її право на отримання юридичної допомоги адвоката при проведенні огляду, а також забезпечувати участь адвоката при його проведенні.

ОСОБА_1 було забезпечено право на ознайомлення з матеріалами справи, надання пояснень, доказів, отримання юридичної допомоги адвоката при розгляді справи в суді, а тому не роз`яснення йому прав на правову допомогу на місці складення протоколу про адміністративне правопорушення не може слугувати достатньою підставою для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі.

Сукупністю наявних у справі доказів, які містяться у матеріалах справи та об`єктивно узгоджуються між собою, підтверджуються обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, за обставин, встановлених судом першої інстанції, а відтак суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення вказаною особою п. 2.5 ПДР України, та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції і могли б слугувати підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях вказаної особи складу адміністративного правопорушення, апеляційна скарга не містить та при розгляді скарги апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.

Керуючись 294 КУпАП суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Іванківського районного суду Київської області від 01 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Кирилюк