Справа №: 398/4432/24
провадження №: 3/398/1846/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

"08" листопада 2024 р. м. Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Шинкаренко Ірина Петрівна, розглянувши матеріали, які надійшли від Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 , який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшли матеріали відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Вивчивши протокол та долучені до нього матеріали, вважаю, що адміністративні матеріали не відповідають вимогам ст. 256 КУпАП і підлягають поверненню для дооформлення.

Відповідно до ст. 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 278 КУпАП суддя при підготовці справи до розгляду вирішує питання, чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи.

Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі «Михайлова проти України», який зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Таким чином, саме на працівників поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення, покладений обов`язок надання суду доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376 до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Відповідно до протоколу серії ВАД № 020448 від 28 серпня 2024 року ОСОБА_1 23 серпня 2024 року о 22 год. 00 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, які полягали в ляпасах по обличчю, образах нецензурною лайкою, чим завдав їй фізичного болю та психологічних страждань. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 173 КУпАП.

Частина 2 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

В той же час, матеріали справи не містять документів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 протягом року піддавався адміністративному стягненню за діяння, передбачені диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення, а тому не може вважатися неспростовним доказом вчинення правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів.

Якість формування матеріалів про вчинене адміністративне правопорушення є важливою складовою справи про адміністративне правопорушення, і фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи. Саме від якісно складених матеріалів залежить повне та об`єктивне з`ясування обставин події та притягнення винних осіб до відповідальності.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 251 КУпАП та практики Європейського суду з прав людини, суд позбавлений права витребувати відповідні документи за власною ініціативою.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Як зазначено у Постанові № 11 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

У постанові Великої Палати Верховного суду від 02.09.2021 у справі № 11-97сап20 також зроблений висновок, що повернення протоколу про адміністративне правопорушення для дооформлення не суперечить чинному законодавству України.

За таких обставин матеріали справи підлягають поверненню для належного оформлення.

При дооформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення необхідно усунути вищевказані недоліки із врахуванням ст. 38 КпАП України щодо строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 251, 256, 276, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ

Повернути до Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградської області для належного оформлення матеріали справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ірина Петрівна Шинкаренко