печерський районний суд міста києва
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2024 року суддя Печерського районного суду м. Києва Шапутько С. В., розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, про притягнення до адміністративної відповідальності військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-11 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

19.08.2024 з 08-00 год. до 20.08.2024 офіцер відділення командних пунктів секції планування застосування штабу майор ОСОБА_1 не з`явився та був відсутній без поважних причин на службі на території військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-11 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , повідомлений про місце, дату та час розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, жодних заяв на адресу суду не надходило. Поряд з тим, ОСОБА_1 подав до суду копію довідки № 1841, підписаної лікарем-пульмонологом ТОВ «СІТІМЕДАЛЬЯНС» ОСОБА_2 , відповідно до якої вбачається, що ОСОБА_1 19.08.2024 з 14-00 год. був присутній на прийомі у лікаря-пульмонолога (виявлено: Бронхіальна астма (стадія загострення).

Враховуючи належне повідомлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, про місце, дату та час розгляду справи, неповідомлення вказаною особою про причини неприбуття, та з урахуванням положень ст. 268 КУпАП, суддя визнав можливим провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .

Суддя, дослідивши матеріали справи, надходить наступного висновку.

Так, відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-11 КУпАП, наступає у разі, зокрема, якщо військовослужбовець строкової служби не з`явився вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення.

ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. ст. 127, 128 СВС ЗСУ, солдат у мирний і воєнний час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, особисту бойову готовність, утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, збереження виданого йому майна.

Солдат зобов`язаний підтримувати на високому рівні особисту бойову готовність, додержуватися військової дисципліни; бути хоробрим та ініціативним, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців; додержуватися правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання; виконувати розпорядок дня військової частини; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників); у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття; під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.

Згідно з ст. 130 СВС ЗСУ, внутрішній порядок досягається, зокрема: глибоким розумінням, свідомим i неухильним виконанням військовослужбовцями обов`язків, визначених законами України та статутами ЗСУ; чіткою організацією бойової підготовки; зразковим бойовим чергуванням та несення служби добовим нарядом; неухильним виконанням розпорядку дня.

Відповідно до ст. 12 СВС ЗСУ, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

В поясненнях до протоколу ОСОБА_1 зазначає, що 19.08.2024 він не прибув до військової частини, оскільки мав ускладнення по астмі важке ускладнення дихання, підвищений артеріальний тиск. В подальшому він звернувся до лікаря.

Відповідно до пояснень ОСОБА_3 зазначено, що 19.08.2024 ОСОБА_1 не вийшов на службу без поважних причин. На телефонний дзвінок відповідав, але пояснити причини не виходу на службу не зміг.

Таким чином, суддя, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 повністю підтверджується даними справи про адміністративне правопорушення, а саме даними, які містяться в:

- протоколі про військове адміністративне правопорушення серії НГУ № 331622;

- письмових поясненнях осіб, долучених до протоколу;

- висновку службового розслідування по факту неприбуття в частину 19.08.2024 офіцера відділення командних пунктів секції планування застосування штабу майора ОСОБА_1 від 30.08.2024;

- витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 06.01.2024 № 7, яким зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення: капітана ОСОБА_1 , який прибув для проходження військової служби із військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) та призначеного наказом командувача Національної гвардії України від 29.12.2023 № 283 о/с старшим помічником начальника відділення обліку особового складу штабу (ВОС-2905003), з 06 січня 2024 року.

Кваліфікуючи дії ОСОБА_1 , суддя враховує, що останній, будучи військовослужбовцем, який освідомлений із вимогами чинного законодавства України, положеннями Статутів Збройних сил України, знехтував вимогами вказаних нормативних актів та, маючи реальну можливість повідомити причини неприбуття 19.08.2024 на службу до військової частини, вказаного одразу не виконав, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-11 КУпАП.

Отже, за встановлених обставин суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 172-11 КУпАП, як нез?явлення військовослужбовцем строкової служби вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Так, хоча дії ОСОБА_1 і мають ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-11 КУпАП, проте суддя враховує, що у відповідності до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Таким чином, з наданої ОСОБА_1 довідки № 1841 від 19.08.2024 суддею встановлено, що дійсно останній 19.08.2024 з 14-00 год. перебував на прийомі лікаря-пульмонолога, в ході якого йому діагностовано бронхіальну астму (стадія загострення). Окрім того, з долученої книги обліку амбулаторних хворих військової частини НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 20.08.2024 звернувся до лікаря.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, в даному конкретному випадку шкоди адміністративним правопорушенням не завдано, суддя вважає наявними підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю скоєного адміністративного правопорушення, та можливим обмежитись усним зауваженням, оскільки з урахуванням особи ОСОБА_1 на переконання судді усне зауваження матиме достатній виховний вплив на останнього.

Згідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 172-11, 247, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-11 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-11 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП - у зв`язку із малозначністю скоєного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-11 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя С. В. Шапутько